Справа № 320/1753/19
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 квітня 2019 року м. Київ № 320/1753/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві адміністративний позов Першого заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, Голови комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Переяслав-Хмельницького району Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, керівника апарату Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Перчука Валерія Миколайовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся перший заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області та Голови комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Переяслав-Хмельницького району Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області Перчука Валерія Миколайовича, яка полягає у непроведенні засідань Комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам внаслідок використання без правовстановлюючих документів земельних ділянок на території Переяслав-Хмельницького району;

- зобов'язати Переяслав-Хмельницьку районну державну адміністрацію Київської області та Голову комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Переяслав-Хмельницького району Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області Перчука Валерія Миколайовича відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Переяслав-Хмельницького району та розглянути подані на розгляд факти використання земельних ділянок, що викладені в листах Бориспільської місцевої прокуратури від 11.01.2018 № 34-03-459 вих-18, від 19.01.2018 № 34-03-946вих-18 та листах Циблівської сільської ради від 07.09.2018 № 449, Виповзької сільської ради від 06.09.2018 № 06.09.2018 № 02-31/57 та інформації Полого-Яненківської сільської ради.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161, 172 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Дослідивши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху у зв'язку з наступним.

Так, зі змісту ч.5 ст. 160 КАС України слідує, що у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як слідує з позовної заяви, першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури не зазначено свій та другого відповідача ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Як слідує з позовної заяви, про бездіяльність відповідачів першому заступнику керівника Бориспільської місцевої прокуратури було відомо ще у січні 2018 року.

У той же час, до суду з даним позовом перший заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури звернувся 08.04.2019, тобто, з пропущенням строку звернення до суду.

При цьому, перший заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури не обґрунтовує у позовній заяві підстав пропущення строку, не зазначає підстав для їх поновлення та не надає жодного доказу на підтвердження наведених обставин.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені ст. 4 Закону № 3674-VI.

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921, 00 грн.).

Як слідує з позовної заяви, першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури заявлено чотири позовні вимоги, дві з яких є похідними, отже, судовий збір складає 3842, 00 грн.

На підтвердження сплати судового збору першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури надано платіжне доручення від 12.03.2019 № 541 у розмірі 1921, 00 грн., таким чином, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у повному обсязі.

Крім того, ч 2 ст. 160 КАС України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як слідує зі змісту поданої заяви, адміністративний позов пред'явлено першим заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури у порядку ст. 53 КАС України та ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Перший заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури у позовній заяві щодо порушення інтересів держави зазначає, зокрема, що протиправна бездіяльність комісії унеможливлює органи місцевого самоврядування вчасно звертатися до суду про стягнення збитків, чим порушуються фінансові інтереси територіальних громад Переяслав-Хмельницького району, органи місцевого самоврядування та інші користувачі внаслідок невиконання свого обов'язку відповідачами недоотримують кошти за використання або невикористання земельних ділянок.

Суд зазначає, що представництво державних інтересів прокурором в адміністративному судочинстві наразі є проблемою у зв'язку з надто широким тлумаченням поняття «інтерес держави» як представниками прокуратури, так і іншими учасниками судового процесу.

Кожне звернення прокурора до суду обумовлено, як на його думку, порушенням державних інтересів, що є оціночним поняттям із закладеним в процесуальне законодавство смисловим змістом «самостійно визначає» та є складовою терміну «внутрішнє переконання».

У той же час, суб'єктами оцінки виступають як прокурор при прийнятті ним рішення щодо виконання представницької функції, так і суд при вирішенні питання про наявність або відсутність підстав такого звернення, тому визначальним у даному випадку є розкриття поняття «інтерес держави».

Поняття «державний інтерес» суд розглядає як закріплену Конституцією та законами України, міжнародними договорами та актами систему основних цінностей у найважливіших сферах життєдіяльності українського народу та суспільства.

Визначення даного поняття надав Конституційний Суд України, встановивши, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

Отже, інтереси держави суттєво відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин, оскільки в основі перших завжди потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Конституційний Суд України підкреслив, що прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій чи осіб незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Саме тому Суд підійшов до визначення державних інтересів як предмета захисту прокуратурою, розуміючи їх як потребу в здійсненні глобальних загальнодержавних цінностей, що мають за мету захист суверенітету, цілісності та безпеки держави тощо.

Зі змісту позовної заяви слідує, що прокурор звертається до суду в порядку реалізації своїх владних управлінських повноважень, а саме: представництво інтересів держави.

Прокурором самостійно у позовній заяві зазначено, що він звертається до суду у порядку ст. 53 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Згідно ст. 4 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до ст. 131-1 Конституції України в редакції Закону України від 02.06.2016 № 1401-VIII, в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Таким чином, Конституцією України передбачено дві обов'язкові вимоги для виникнення у прокурора права на представництво інтересів держави: 1) доведення, що обставини звернення є виключним випадком і 2) представництво здійснюється в порядку, визначеному законом.

Що таке «виключні випадки» дає розуміння ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», яка регулює питання представництва прокуратурою інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Отже, представництво інтересів держави прокурором у суді не повинно мати на меті підміну суб'єкта виконання владних управлінських функцій, а навпаки - мету щодо спонукання до виконання у разі неналежного виконання, таких функцій суб'єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.

Відтак, для визначення судом права прокурора на звернення до суду для захисту інтересів держави імперативними є 2 умови: 1) доведення порушення чи загрози порушення саме інтересів держави (а не окремої громади); 2) доведення належними і допустимими доказами, що захист цих інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У той же час, позовна заява першого заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури не містить обґрунтування, у чому саме полягає інтерес держави, а не органів місцевого самоврядування чи окремих громадян.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення позивачу копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 123, 160, 161, 169 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Першого заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, Голови комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Переяслав-Хмельницького району Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, керівника апарату Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Перчука Валерія Миколайовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити першому заступнику керівника Бориспільської місцевої прокуратури десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити першому заступнику керівника Бориспільської місцевої прокуратури, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати першому заступнику керівника Бориспільської місцевої прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лапій С.М.