Справа № 686/30509/18
Суддя: Чевилюк З. А.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу № 686/30509/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 742120 від 19.112018 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП-зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вважає, що при винесенні постанови мали місце численні порушення з боку інспекторів патрульної поліції, що є підставою для скасування постанови. Зупинка позивача носила вимушений характер, оскільки автомобіль почав глохнути, при цьому було ввімкнено світлову сигналізацію відповідно до п.15.14. ОСОБА_4 дорожнього руху. При оформлені постанови не було зясовано обставин та причин зупинки. При складанні постанови фактично адміністративна справа не розглядалась, пояснення до уваги не брались, постанова серії ЕАВ №742120 була складена працівниками поліції в службовому автомобілі без присутності та участі ОСОБА_3 При винесені постанови не всебічно та не обєктивно розглянуто справу.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року по справі відкрито провадження.

У встановлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де він не погодився з позовом та вважає постанову про накладення адміністративного стягнення законною.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача позов заперечив. Постанову складено у звязку з порушенням позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху п.15.9 е. На місці зупинки транспортного засобу не було повідомлено про технічну несправність автомобіля як причину зупинки автомобіля. Суду представлено результат відеофіксації адміністративного правопорушення 19.11. 2018 року, огляд якого здійснено в судовому засіданні. Допитано свідка ОСОБА_5Д, який підтвердив факти зазначені представником відповідача.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 листопада 2018 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАВ № 742120 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскільки позивачем на думку відповідача було вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчиненняадміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчиненняза результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 1ст. 122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до змісту п. 15.9.е ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі - ОСОБА_4 дорожнього руху) зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає-ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Дорожній знак 5.41.1. ПДР «пункт зупинки автобуса» позначає початок посадкового майданчика автобуса.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у виді штрафу за зупинку транспортного засобу ближче 30 м від зупинки для маршрутних транспортних засобів.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом MAZDA 3ВХ2515СЕ 19 листопада 2018 року здійснила зупинку транспортного засобу ближче 30 м від зупинки для маршрутних транспортних засобів, в порушення п.15.9. е. ОСОБА_4 дорожнього руху України.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що при зупинці транспортного засобу працівниками поліції, позивач зауважила, що зупинка носила короткотерміновий характер, проте жодних аргументів щодо вимушеності зупинки внаслідок технічних несправностей автомобіля висловлено не було.

Оформленню постанови передували здійснення вимірів поліцейськими відстані до автомобіля позивача з метою зясування складу правопорушення- порушення ПДР п.15.9 е.

Після отримання пояснень учасників процесу, дослідження доказів, в т.ч. огляду відеозапису судом зясовано дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейськими, здійснення розгляду в присутності позивача з роздрукуванням постанови за допомогою технічних приладів в патрульному автомобілі,підтверджено зясування обставин справи відповідно до ст.280 КупАП.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні зазначеного порушення доведена належними та допустимим доказами, а тому доводи представника про невинуватість позивача суд вважає безпідставними та розцінює як спробу уникнути відповідальності

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що законність постанови у справі про накладення адміністративного стягнення ЕАВ № 742120 від 19.11.2018 року щодо ОСОБА_3 доведена, підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності наявні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_3 до до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 742120 від 19.112018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд в 10-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_3,м.Хмельницький,вулПр.Миру 78/5, кВ.29.

Відповідач:Управління патрульної поліції м.Хмельницький, провул.Коцюбинського 35/2.

Суддя: