Справа № 826/15488/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Одеської митниці ДФС до командитного товариства «Донтрансгарант і Компанія» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до КТ Донтрансгарант і Компанія», в якому просив стягнути з відповідача на користь Одеської митниці ДФС для перерахування до Державного бюджету України суму митних платежів у розмірі 121433879,63 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 листопада 2018 року визнано неповажними причини пропуску Одеською митницею ДФС строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою до КТ «Донтрансгарант і Компанія» в частині стягнення до Державного бюджету України суми митних платежів у розмірі 119119785,62 грн., позовну заяву Одеської митниці ДФС до КТ «Донтрансгарант і Компанія» про стягнення коштів, в частині стягнення до Державного бюджету України суми митних платежі у розмірі 119119785,62 грн. повернуто позивачу.

В той же час, іншою ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в частині стягнення з КТ «Донтрансгарант і Компанія» до Державного бюджету України суми митних платежі у розмірі 2314094,01 грн.

Не погоджуючись з ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 листопада 2018 року, якою було повернуто позовну заяву Одеської митниці ДФС в частині стягнення до Державного бюджету України суми митних платежі у розмірі 119119785,62 грн., позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем вживались всі можливі заходи з метою стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 121433879,63 грн., в тому числі здійснювались звернення до ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.Києві та ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві та після отримання інформації щодо розгляду судами першої апеляційної та касаційної інстанції позовів КТ «Донтрансгарант і Компанія» до ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, в яких Одеська митниця ДФС не приймала участь, однак, з огляду на відсутність усталеної судової практики щодо підсудності такої категорії спорів, як стягнення митних платежів з гарантів за позовами митних органів, до суду адміністративної чи господарської юрисдикції, та з відповідним позовом Одеська митниця ДФС звернулась до Господарського суду м.Києва і ухвалою вказаного суду від 06 червня 2017 року у справі №910/5478/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року, припинено провадження у справі у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України. В той же час, Одеський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 13 квітня 2017 року у справі №815/5776/16 в аналогічному спорі, дійшов висновку, що такий спір має розглядатись в порядку господарського судочинства, а тому, беручи до уваги, що остаточне вирішення питання підсудності даної справи відбулось внаслідок висловлення правової позиції Великою Палатою Верхового Суду, викладеної у постанові від 30 травня 2018 року у справі №910/5478/17 щодо підсудності даної категорії справ, у суду першої інстанції були наявні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Жодні його письмові пояснення в матеріалах справи відсутні.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 16 квітня 2019 року.

До суду надійшло клопотання скаржника про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, мотивоване великим розміром митних платежів, стягнення яких до Державного бюджету України є предметом даного позову.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.ст.311-312 КАС України, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про здійснення розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви в частині стягнення до Державного бюджету України суми митних платежів у розмірі 119119785,62 грн. дійшов висновку, що позивачем не наведено об'єктивних обставин та не надано суду відповідних доказів неможливості реалізації права звернення до суду з даним позовом з серпня 2017 року, що на думку суду першої інстанції свідчить про неповажність причин пропуску Одеською митницею ДФС строку звернення до адміністративного суду в частині стягнення 119119785,62 грн. за вимогами про сплату коштів за гарантійним документом від 13 березня 2014 року №3-10.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 серпня 2018 року позовну заяву Одеської митниці ДФС до КТ «Донтрансгарант і Компанія» про стягнення коштів залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

На виконання зазначеної ухвали позивачем подано до суду першої інстанції заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій було повідомлено про недоцільність звернення Одеської митниці ДФС з позовною заявою до КТ «Донтрансгарант і Компанія» про стягнення суми митних платежів у розмірі 121433879,63 грн. до прийняття Вищим адміністративним судом України рішень у справах №826/3956/14, №826/5298/14, оскільки у випадку ухвалення судом рішення на користь КТ «Донтрансгарант і Компанія», неузгодженість вимог про сплату коштів за гарантійними документами від 04 березня 2014 року №1, №2 та від 13 березня 2014 року №3-10 стала б підставою для відмови в задоволенні позовних вимог Одеської митниці ДФС та 21 грудня 2016 року Одеська митниця ДФС звернулася до Господарського суду м.Києва з позовною заявою до КТ «Донтрансгарант і Компанія» про стягнення 121433879,63 грн. та клопотанням про відстрочення сплати судового збору, проте ухвалою Господарського суду м.Києва від 10 січня 2017 року у справі №910/372/17 Одеській митниці ДФС відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а позовну заяву повернуто позивачу. 30 березня 2017 року Одеська митниця ДФС повторно звернулася до Господарського суду м.Києва з позовною заявою до КТ «Донтрансгарант і Компанія» про стягнення 121433879,63 грн. та ухвалою Господарського суду м.Києва від 07 квітня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/5478/17, в подальшому ухвалою Господарського суду м.Києва від 06 червня 2017 року провадження у справі закрито у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, роз'яснено позивачу його право звернення з даною позовною заявою до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року у справі №910/5478/17 ухвалу Господарського суду м.Києва від 06 червня 2017 року залишено без змін. Не погоджуючись з даними судовими рішеннями Одеська митниця ДФС звернулася з касаційною скаргу про їх перегляд до Вищого господарського суду України та постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №910/5478/17 ухвалу Господарського суду м.Києва від 06 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Суд першої інстанції, визнаючи неповажними причини пропуску позивачем встановленого процесуальним законодавством строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, дійшов висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду м.Києва від 06 червня 2017 року про закриття провадження у справі №910/5478/17 у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, набрала законної сили з дня прийняття, тобто 15 серпня 2017 року, таким чином, позивач мав можливість звернутися до адміністративного суду з позовною заявою до КТ «Донтрансгарант і Компанія» про стягнення до Державного бюджету України суми митних платежів у розмірі 121433879,63 грн. у серпні-вересні 2017 року, тобто до закінчення 1095-денного строку для стягнення таких коштів, передбаченого ст.102 ПК України.

Разом з тим, судом першої не було надано оцінку тій обставині, що до прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 30 травня 2018 року у справі №910/5478/17 не було усталеної практики щодо підсудності такої категорії спорів, як спори з приводу стягнення митних платежів з гарантів, яким у даній справі виступає КТ «Донтрансгарант і Компанія».

Так, в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року у справі №815/5776/16 за позовом Одеської митниці ДФС до ДП «Морський торгівельний порт Чорноморськ» про стягнення митних платежів у розмірі 121871,42 грн. було викладено правову позицію, що визначена сума платежів не є податковим боргом у розумінні ПК України, а є шкодою, завданою державі у вигляді не отриманих доходів від сплати митних платежів, і цей спір мав би розглядатися за правилами Господарського кодексу України в порядку господарського судочинства, а відтак, суд першої інстанції повинен був закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України через порушення правил предметної підсудності.

Таким чином, станом на момент набрання законної сили постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року №910/5478/17 була наявна неоднозначна судова практика судів апеляційної інстанції щодо підсудності даної категорії справ, що викликало нагальну необхідність здійснення Одеською митницею ДФС заходів для вирішення питання до юрисдикція господарських чи адміністративних судів належить вказаний спір, що було реалізовано шляхом подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду м.Києва від 06 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року і лише внаслідок ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанови від 30 травня 2018 року у справі №910/5478/17, в якій викладено правову позицію, що вимога про стягнення органом доходів і зборів з відповідача як особи, відповідальної за сплату митних платежів у сумі 121433879,63 грн. до Державного бюджету України, є публічно-правовим спором на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Наведену підставу пропуску строку звернення до адміністративного суду колегія суддів вважає поважною, з огляду на наявність неоднозначної судової практики щодо підсудності категорії спорів про стягнення митних платежів з особи, яка є відповідальною за їх сплату, та необхідності вирішення даного питання шляхом висловлення правової позиції судом касаційної інстанції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №910/5478/17.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для повернення позовної заяви, оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

З огляду на викладені обставини, за наслідком розгляду апеляційної скарги, враховуючи наведені норми права, колегія суддів доходить висновку щодо наявності поважних причин пропуску позивачем встановленого процесуальним законодавством строку звернення до адміністративного суду з даним позовом в частині стягнення до Державного бюджету України суми митних платежів у розмірі 119119785,62 грн. за вимогами про сплату коштів за гарантійним документом від 13 березня 2014 року №3-10 та наявності підстав для поновлення Одеській митниці ДФС пропущеного встановленого процесуальним законодавством строку звернення до суду з адміністративним позовом до КТ «Донтрансгарант і Компанія» про стягнення до Державного бюджету України суми митних платежів, у зв'язку з чим у суду першої інстанції були відсутні передбачені ч.2 ст.123 та п.9 ч.4 ст.169 КАС України підстави для повернення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 листопада 2018 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 листопада 2018 року про повернення позовної заяви скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 19 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма