Справа № 804/8814/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 804/8814/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року (суддя Барановський Р.А., м. Дніпро, повний текст рішення складено 16.08.2018 року)

у адміністративній справі № 804/8814/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

В с т а н о в и в:

22.12.2017 року ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту відповідач), в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № 008914609 від 20.09.2017 року Офісу великих платників податків ДФС України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року позовні вимоги ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» задоволено в повному обсязі, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення- Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби форми «Ш» №008914609 від 20.09.2017р.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» сплатило узгоджені грошові зобовязання з податку на прибуток за 2014 рік після подання уточнюючого розрахунку (уточнюючої декларації № НОМЕР_1 від 21.03.2016 року (сплата 30.03.2016 року) та № НОМЕР_2 від 07.04.2016 року (сплата 07.04.2016 року) при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання (9 та 17 днів затримки). Листом ДФС України листом від 06.05.2016 року № 10165/6/99-99-15-02-02-15 надавало розяснення щодо незастосування до платників податку на прибуток підприємств за наслідками діяльності у 2015 році штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п. 31 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, відповідно до якого штрафні санкції не застосовуються у таких випадках: у разі якщо платник податків у порядку, встановленому п. 50.1 ст. 50 ПК України, виправляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації з податку на прибуток за 2015 рік, шляхом подання уточнюючого розрахунку, чи таке виправлення здійснює у поточній декларації, штрафні санкції на суму заниженого зобов'язання з податку на прибуток, передбачені абзацами 3 - 5 п. 50.1 ст. 50 та п. 120.2 ст. 120 ПК України; у разі якщо контролюючий орган виявляє за результатами перевірки заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток у декларації за 2015 рік, штраф, передбачений п. 123 1 ст. 123 ПК України. Апелянт вказував, що у разі несвоєчасної подачі податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік у терміни, передбачені пп. 49.18.2 п. 49.18 та п. 49.19 ст. 49 ПК України, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання у декларації за 2015 рік протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності, передбаченої п. 120.1 ст. 120 та п. 126.1 ст. 126 ПК України відповідно. Апелянт звернув увагу, що в актах попередніх перевірок №530/28-10-46-09/31040792 від 11.08.2017 року та №111/28-10-47-31040792 від 08.04.2016 року суми наявного податкового боргу ТОВ «НОВОФАРМ» за кодом бюджетної класифікації 11020300 вказані вірно, оскільки сума податкового боргу станом на 21.03.2016 року змінювалась протягом операційного дня за рахунок коригування підприємством сум штрафу при відображенні недоплати в уточнюючих деклараціях. Апелянт наголошував, що самим платником було збільшене податкове зобовязання звітного періоду на суму 2745118 грн. (код рядка декларації 27), відповідно, зазначене податкове зобовязання було частково погашене за рахунок наявної в ІКП суми переплати по підприємству позивача, однак внаслідок цього станом на 21.03.2016 року згідно Інтегрованої картки платника податків виник податковий борг у сумі 455136,85 грн. через недостатність суми переплати для повного погашення податкового зобовязання - платником задекларовано податкове зобовязання звітного періоду на суму 2745118 грн., тоді як сума наявної на ІКП переплати налічувала лише 2289981,15 грн. Апелянт погодився, що платником здійснювалося погашення вищезазначеної суми податкового боргу двома операціями - 30.03.2016 року платіжним дорученням №24925 платником було сплачено 206375 грн. (код операції 140), тоді як пізніше 07.04.2016 року платником було подано уточнюючу декларацію від 07.04.2016 року (реєстраційний номер НОМЕР_2), якою самостійно зменшено податкове зобовязання по авансових внесках з податку на прибуток у сумі 457100 грн. Однак при цьому в обох випадках погашення узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток за 2014 рік відбувалось із пропущенням граничного строку, оскільки граничний термін сплати податкового зобовязання минув 21.03.2016 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Відповідно до інформації в рядках 27 та 36 декларації з податку на прибуток підприємств вбачається, що у відповідний рядок необхідно внести суму «Збільшення (зменшення) податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється...». Звітний (податковий) період, який уточнювався в декларації від 29.02.2016 року є рік, тому відповідно в рядку 27 була зазначена суму 3579270 грн., яка дорівнює сплаченому податку на прибуток за весь 2014 рік в тому числі авансові внески, а в рядку 36 сума 2742 602 грн., яка дорівнює сумі авансових внесків що були сплачені протягом 2014 року. При заповненні уточнюючої декларації за 2014 рік від 29.02.2016 року, ТОВ було допущено технічну помилку, та зазначено в рядку 27 суму сплаченого податку на прибуток за весь 2014 рік в тому числі авансові внески, а в рядку 36 всю суму авансових внесків з податку на прибуток що були сплачені протягом 2014 року. Платником було подано до контролюючого органу уточнюючу декларацію з податку на прибуток за 2014 рік (реєстраційний №) від 07.04.2016 року, у якій підприємством зменшено податкове зобовязання по сплаті авансових внесків з податку на прибуток в сумі 457100, 00 грн. Зазначені уточнюючі декларації з податку на прибуток за 2014 рік фактично подавались ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» з метою виправлення технічних помилок у попередній податковій звітності з податку на прибуток, при цьому виправлення не призвели до зміни розміру податку на прибуток за 2014 рік, який було сплачено позивачем в порядку та у строки, що визначені законодавством України, що не заперечується та не спростовується відповідачем. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що допущена позивачем технічна помилка в уточнюючій декларації з податку на прибуток підприємств (реєстраційний №) від 21.03.2016 року, яка у подальшому була виправлена позивачем шляхом подачі уточнюючої податкової декларації (реєстраційний №) від 07.04.2016 року, й так само подання уточнюючої податкової декларації (реєстраційний №) від 07.04.2016 року фактично не призвела до недоплати ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» податку на прибуток підприємств за результатами господарської діяльності за 2014 рік, та, як наслідок, порушення відповідних строків сплати підприємством грошових зобовязань по податку на прибуток підприємств за результатами господарської діяльності ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» за 2014 рік а відтак, і не спричинила шкоди Державному бюджету України. Суд першої інстанції вказував, що у разі якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу уточнюючий розрахунок з виправленням помилок з урахуванням вимог статті 50 Податкового кодексу України, то у податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, оскільки, з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності юридичну особу від 28.07.2003 року та перебуває на податковому обліку у контролюючих органах від 28.07.2003 року за №1556.

11.08.2017 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» податку на прибуток за 2014 рік, за результатами якої відповідачем складено акт «Про результати камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «НовоФарм» з питання своєчасності сплати податку на прибуток за 2014 рік» за №530/28-10-46-09/31040792. При проведенні перевірки використано інформацію компютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем АС «Податковий блок» Державної фіскальної служби України, уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток за 2014 рік № від 21.03.2016 року та № від 07.04.2016 року.

Висновками камеральної перевірки зафіксовано, що 21.03.2016 року ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» було надано до СДПІ у м.Дніпропетровську засобами телекомунікаційного звязку уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстраційний номер НОМЕР_1), у якій платником виявлено факт заниження податкового зобовязання (недоплату) в сумі 2745118, 00 грн. Виявлено, що ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» несвоєчасно сплачено грошові зобовязання з податку на прибуток за 2014 рік, з затримкою до 30 календарних днів у загальній сумі 455136,85 грн.

Станом на 21.03.2016 року згідно Інтегрованої картки платника податків у позивача обліковувався податковий борг в сумі 455136, 85 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» подало свої заперечення. Заперечення підприємства на акт перевірки розглянуто відповідачем та згідно листа Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за №48795/10/28-10-46-09-12 від 18.09.2017 року висновки акта відповідають вимогам чинних нормативно-правових актів, а доводи викладені у запереченнях не можуть бути підставою для його перегляду.

Встановлено, що на підставі акта перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ш» за №008914609 від 20.09.2017 року, яким накладено штраф у розмірі 10% від несвоєчасно погашеної суми грошового зобовязання платника 455136, 85 грн., яким становить 45513, 69 грн.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням, ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» оскаржило податкове повідомлення-рішення №008914609 від 20.09.2017 року в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги підприємства ДФС України прийнято рішення за №29107/6/99-99-11-03-01-25 від 07.12.2017 року, яким скаргу позивача залишено без задоволення, оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» було подано до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську засобами електронного звітні та уточнюючі декларації з податку на прибуток: податкова декларація з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2015 року з Додатком ВП до рядків 27-30, 32-34, 36-38 податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період що уточнюється 2014 року, за реєстраційним №, що підтверджується квитанцією №2 від 29.02.2016 року; уточнююча податкова декларація з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2013 року, за реєстраційним №, що підтверджується квитанцією № 2 від 29.02.2016 року. В податковій декларації з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2015 року з Додатком ВП до рядків 27-30, 32-34, 36-38 податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період, що уточнюється 2014 року: в рядку 27 «Збільшення (зменшення) податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється (позитивне (від'ємне) значення (рядок 19 - рядок 19 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється)) або рядок 27 таблиці 2 додатка ВП до рядків 27-30, 32-34, 36-38 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (+, -)» суму - 3579270 грн., яка дорівнює сплаченому податку на прибуток за весь 2014 рік в тому числі авансові внески; в рядку 36 «Збільшення (зменшення) податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється (позитивне (від'ємне) значення (рядок 26 - рядок 26 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється)) або рядок 34 таблиці 2 додатка ВП до рядків 27-30, 32-34, 36-38 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (+,:)» суму - 2742602 грн., яка дорівнює сумі авансових внесків що були сплачені протягом 2014 року.

При заповненні уточнюючої декларації за 2014 рік від 29.02.2016 року, ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» допущено помилки, та зазначено в рядку 27 суму сплаченого податку на прибуток за весь 2014 рік в тому числі авансові внески, а в рядку 36 всю суму авансових внесків з податку на прибуток що були сплачені протягом 2014 року. З метою виправлення зазначеної технічної помилки, керуючись рекомендаціями Державної фіскальної служби України «Про затвердження декларації з податку на прибуток підприємств», які викладено в листі ДФС №102/7/99-99-19-02-01-17 від 04.01.2016 року, ТОВ було подано 21.03.2016 року до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську засобами електронного зв'язку наступні уточнюючі декларації: уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2013 року, за реєстраційним №, що підтверджується квитанцією № 2 від 21.03.2016 року; уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний (податковий) період 2014 року, за реєстраційним №, що підтверджується квитанцією № 2 від 21.03.2016 року.

Також було подано до контролюючого органу уточнюючу декларацію з податку на прибуток за 2014 рік (реєстраційний №) від 07.04.2016 року, де підприємством зменшено податкове зобовязання по сплаті авансових внесків з податку на прибуток в сумі 457100,00 грн.

Згідно ст. 16 ПК України - платник податків зобов'язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 14.1.39, п.п. 14.1.156, п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податковим зобов'язанням в розумінні Податкового кодексу України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно п. 46.1 ст. 46 ПК України, податковою декларацією, є документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, окрім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Варто вказати, що згідно п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до ст. 36 ПК України - податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судова колегія звертає увагу, що нормами ПК України передбачено, що якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи не застосовуються. Позивачем було своєчасно виправлено допущені помилки, уточнюючі декларації прийняті податковим органом без зауважень. У разі якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу уточнюючий розрахунок з виправленням помилок, то у податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України, оскільки, з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою, показники зобовязання, що підлягає сплаті варто встановлювати такі, які вказані в уточнюючому рахунку і строк для сплати рахувати від дати подання уточнюючого розрахунку до декларації.

Варто вказати, що та сума, яку податковий орган вважає узгодженою та простроченою у термінах спати, не варто вважати узгодженою, адже позивач скористався своїм правом та подав уточнюючу декларацію, де вказав на відсутність недоплати, зменшив суму податкового зобовязання.

Допущена ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» технічна помилка в уточнюючій декларації з податку на прибуток підприємств від 21.03.2016 року, була виправлена позивачем шляхом подачі уточнюючої податкової декларації від 07.04.2016 року, що у свою чергу не призвело до недоплати позивачем податку на прибуток підприємств за результатами господарської діяльності за 2014 рік.

Матеріалами справи підтверджується, що у ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» на момент подання уточнюючої декларації від 21.03.2016 року обліковувалась переплата з податку на прибуток за звітний податковий період в сумі 2289981,15 грн., що не було спростовано відповідачем, і цю обставину варто враховувати при вирішенні спору. Для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу за не сплату узгодженої суми грошового зобов'язання, необхідно щоб така сума була узгодженою.

Варто вказати, що податкові правопорушення характеризуються як протиправні діяння, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Позивач не допустився порушення термінів сплати податку на прибуток за 2014 рік, оскільки визначена ним у податковій декларації та уточнюючому розрахунку сума податку була сплачена вчасно та самостійно. Виправлення технічної помилки у податковій звітності з податку на прибуток не призвело до зміни розміру грошових зобовязань платника та, як наслідок, недоплати таких зобовязань, у звязку з чим застосування до ТОВ з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ» штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є безпідставним.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з основних принципів податкового законодавства України, регламентованих ст.4 ПК України, зокрема, рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків та презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат, здійснених субєктом владних повноважень. З огляду на вищевказане, зміну розподілу судових витрат не проводити.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року у справі № 804/8814/17 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник