Справа № 806/2673/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2673/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

18 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року (рішення ухвалено суддею Капинос О.В. 11.07.2018 року в м.Житомир, дату складення повного судового рішення не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, стягнення компенсації за втраченене домоволодіння в сумі 56640,00 грн. та шкоди, заподіяної внаслідок несвоечасної виплати компенсації в сумі 87113,34 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, що полягає у невиплаті коштів, протиправною;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації матеріальну шкоду, а саме: 56640 грн. компенсації за втрачене нерухоме майно, а саме: за житловий будинок, що знаходиться в с.Камінь, Овруцького району Житомирської області, та шкоду, заподіяну внаслідок несвоєчасної виплати компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 87113,34 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 20.08.2009 ОСОБА_3 (її чоловіком) було передано на баланс Великочернігівської сільської ради житловий будинок. На виконання рішення Овруцького районного суду її чоловіка поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння з 02.12.2009. Ухвалою Овруцького районного суду від 17.10.2011 замінено сторону виконавчого провадження за постановою від 17.09.2009 з ОСОБА_3 та ОСОБА_2. При зверненні до відповідача із заявою про виплату компенсації за втрачене на радіоактивній забрудненій території майно, вона отримала відмову у проведенні таких виплат, незважаючи на те, що 20.08.2009 зазначене домоволодіння було прийнято на баланс Великочернігівської сільської ради. У листі вказано, що вона дійсно, перебуває на черзі у відповідача для отримання компенсації в сумі 56640 грн. та кошти за втрачене домоволодіння не виплачені у зв"язку з відсутністю фінансування. До цього часу компенсація їй не виплачена та на неї не нарахована відповідна індексація її вартості, у зв'язку з тривалим часом невиконання судового рішення та несплати компенсації вона зазнає матеріальних збитків.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити в повному обсязі її вимоги. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до невірного її вирішення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до акту від 20.08.2009 житловий будинок за адресою: №38 вул. Центральній в с.Камінь Овруцького району Житомирської області, який належав ОСОБА_3, прийнято на баланс Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (а.с. 9).

Постановою Овруцького районного суду від 17.09.2009 зобов'язано УПСЗН Овруцької РДА Житомирської області поставити ОСОБА_3 на чергу для виплати грошової компенсації в розмірі 56640,00 грн. за втрачене домоволодіння №38 по вул. Центральній в с.Камінь Овруцького району Житомирської області. Постанова набрала законної сили 28.09.2009. (а.с. 7).

Ухвалою Овруцького районного суду від 17.10.2011 замінено сторону виконавчого провадження стягувача - ОСОБА_3 на правонаступника - ОСОБА_2 (а.с.8).

Надалі ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про виплату компенсації за втрачене на радіоактивній території домоволодіння.

Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області листом від 01.06.2018 №07-04/2415 повідомило заявника про те, що вона як правонаступник ОСОБА_3 перебуває на черзі у відповідача для отримання компенсації в сумі 56640 грн. Управлінням праці не здійснювалася виплата коштів згідно рішень судів, оскільки Законами України "Про Державний бюджет України" та кошторисами видатків кошти на виплату допомог та компенсацій згідно рішень суду для управління праці не передбачалися.(а.с.17)

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не порушено порядок та процедуру виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Приписами статті 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи базується, в тому числі, на принципах соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частинами 6, 8 статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Згідно з пунктом 7 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року за №755, грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади.

Після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2009 року №1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території" (набрала чинності 28 листопада 2009 року) визнана такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" та затверджено Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території.

Відповідно до пункту 1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року № 1243, цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв'язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

У відповідності до пункту 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).

Таким чином, питання щодо виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території законодавчо урегульовано. Виплата даної компенсації не обмежена будь-яким терміном чи періодом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №К/800/41543/15 (286/2220/15-а).

Таким чином правильним є висновок суду першої щодо того, що позивач, як спадкоємець за законом ОСОБА_3, перебуває у черзі для отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння із грудня 2009, тому право позивача є захищеним та не потребує додаткового захисту.

Стосовно індексації вартості втраченого домоволодіння, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач у прохальній частині позовної заяви просить стягнути шкоду, заподіяну внаслідок несвоєчасної виплати компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 87113, 34 грн. При цьому, у позові посилається на Порядок індексації вартості об"єктів житлового фонду та Накази Мінрегіонрозвитку про затвердження індексів балансової вартості житлового фонду за 2011 -2017 роки - 1,14;1,13;1,27;1,22;127.

Судами встановлено, що покійний чоловік позивача перебував на чергзі для отримання компенсації за втрачене домоволодіння з грудня 2009 року, тобто, після набрання законної сили Порядком №1243.

Відповідно до Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою КМУ від 18 листопада 2009 року №1243, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації, не передбачено здійснення нарахування та виплати індексації вартості домоволодінь громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо того, що ОСОБА_3 був поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у грудні 2009, тобто, після набрання законної сили Порядком №1243, у зв'язку з чим позовна вимога про проведення індексації вартості втраченого домоволодіння та стягнення шкоди задоволенню не підлягає.

У свою чергу у позивача також відсутні підстави для стягнення коштів за несвоєчасну виплату компенсації за втрачене домоволодіння, оскільки така компенсація ще не виплачена.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 квітня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5