Справа № 140/2058/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1493/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року, головуючий суддя Денисюк Р.С., ухвалене о 15:24 год. у м. Луцьку, повний текст якого складено 22.12.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування рішення і наказу,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, оформленого протоколом №7 від 26.07.2018 року щодо внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката №012372 від 29.12.2014 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та наказ Держгеокадастру від 29.08.2018 року №130 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №012372 від 29.12.2014 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що підставою для анулювання, виданого позивачу, кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника стало розроблення документації із землеустрою не того виду, проте, чинним законодавством не передбачено, що розроблення документації із землеустрою на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке не скасовано, свідчить про грубе порушення інженером-землевпорядником вимог нормативно правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. Крім того зазначала, що питання щодо позбавлення позивача кваліфікаційного сертифікату повинно було вирішуватися в порядку, визначеному статтею 61-1 Закону України «Про землеустрій», тобто за результатами проведеної перевірки та виключно на підставі акту перевірки, чого в даному випадку зроблено не було.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, оформлене протоколом №7 від 26 липня 2018 року щодо внесення подання до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката №012372 від 29 грудня 2014 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1; визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 29 серпня 2018 року №130 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №012372 від 29 грудня 2014 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) всупереч вимогам ст. 79-1 ЗК України свідчить про невідповідність такої документації чинному законодавству, а відтак її розробником допущено грубе порушення законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою, що унеможливлює реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та в подальшому виготовлення правовстановлюючих документів на землю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.12.2014 року Львівським національним аграрним університетом видано ОСОБА_1 кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №012372, яким підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земель), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою (а.с. 24).

ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої за адресою: кооператив по експлуатації гаражів «Машинобудівельник» по вул. Варшавській, гараж №1609 м. Ковель Волинської області (а.с. 67-110).

Листом від 19.07.2018 року №21-3-0-2220-4966/2-18 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повідомило Держгеокадастр про те, що при аналізі матеріалів поданих для державної реєстрації земельної ділянки (реєстраційний номер ЗВ-018 року від 18.05.2018 року) разом з доданим електронним документом виявлено порушення статті 79-1 Земельного кодексу України (Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої за адресою: кооператив по експлуатації гаражів «Машинобудівельник» по вул. Варшавській, гараж № 1609 м. Ковель Волинської області, розроблена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 Земельна ділянка не була сформована. Право власності (користування) на неї не виникло. Тобто, для державної реєстрації земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража необхідно розробляти документацію із землеустрою відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України, а не технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). З огляду на зазначене просили розглянути вказане питання на Кваліфікаційній комісії (а.с. 66).

26.07.2018 року відбулося засідання Кваліфікаційної комісії, на порядок денний якої було винесено питання про розгляд листів, заяв, клопотань від фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування стосовно анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника.

Як видно із протоколу засідання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру №7 від 26.07.2018 року, на вказаному засіданні слухали секретаря комісії ОСОБА_3, яка повідомила, що до Кваліфікаційної комісії надійшов лист Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 19.07.2018 року № 21-3-0-2220-4966/2-18 в якому наведено факти, які свідчать про грубі порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. Зазначене порушення полягало в тому, що 01.06.2018 року державним кадастровим реєстратором Відділу у м. Ковель міськрайонного управління у Ковельському районі та м. Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності пункту 1 статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр», статті 79-1 Земельного кодексу України. Крім цього зазначено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок, у звязку із чим Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру ухвалила звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат від 29.12.2014 року № 012372) (а.с. 116-123).

Листом від 25.08.2018 року №0-29354/0/1-18 Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру скерувала до Держгеокадастру подання про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, з якого вбачається, що Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру відповідно до рішення (протокол від 26.07.2018 року №7) пропонує анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників згідно з протоколом, в тому числі і ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат від 29.12.2014 року № 012372) (а.с. 114-115).

Згідно із наказом Держгеокадастру від 29.08.2018 року №130 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру 01.08.2018 року №18/425 анульовано, виданий ОСОБА_1, кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 29.12.2014 року № 012372 (а.с. 112).

Листом від 03.09.2018 року № 31-28-0.23-9482/2-18 Держгеокадастр повідомив позивача про анулювання кваліфікаційного сертифіката згідно із наказом Держгеокадастру від 29.08.2018 року №130 (а.с. 111).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з відсутності в діях інженера-землевпорядника ОСОБА_1 порушення вимог законодавства у сфері землеустрою при розробленні нею відповідної технічної документації із землеустрою, а відповідачі не довели правомірності оскаржуваних в даній справі наказу та рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України «Про землеустрій» визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування (далі Закон).

Як встановлено статтею 28 Закону розробники документації із землеустрою зобов'язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Статтею 68 Закону передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; зясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

Однак, Закон не містить визначення грубого порушення суб'єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.

Статтею 50 Закону передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки та погоджуються і затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Згідно із статтею 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Так, як видно з матеріалів справи рішенням Ковельської міської ради від 22.03.2018 року №35/8 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» гр. ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) при передачі її у власність чи оренду громадянам для будівництва індивідуального гаража, площею 43 кв.м, № 1609, розташованого за адресою: кооператив по експлуатації гаражів «Машинобудівельник» по вул. Варшавській в м. Ковель Волинської області (а.с. 75-76).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва індивідуального гаража, площею 43 кв.м, № 1609, розташованого за адресою: кооператив по експлуатації гаражів «Машинобудівельник» по вул. Варшавській в м. Ковель Волинської області на гр. ОСОБА_4 розроблялась ОСОБА_1 на підставі вказаного рішення.

Таким чином, не можна вважати, що при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва індивідуального гаража ОСОБА_1 було грубо порушено законодавство України, що регулює земельні відносини, а також державні стандарти, норми і правила при здійсненні землеустрою, оскільки остання керувалась рішенням Ковельської міської ради від 22.03.2018 року №35/8 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Крім цього, лист Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 19.07.2018 № 21-3-0.2220-4966/2-18, подання Кваліфікаційної комісії про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників від 28.08.2018 року № 0-29354/0/1-18, наказ Держгеокадастру від 29.08.2018 року №130 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» не містять інформації в чому саме полягає грубе порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, та чи є це порушення дійсно грубим.

Відповідачами не надано будь - яких доказів на підтвердження того, що допущені порушення при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) всупереч статті 79-1 ЗК України інженером-землевпорядником ОСОБА_1 є дійсно грубими.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявності в діях інженера-землевпорядника ОСОБА_1 порушення вимог законодавства у сфері землеустрою при розробленні нею відповідної технічної документації із землеустрою, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №140/2058/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7

Повний текст постанови складено 19.04.2019 року.