Справа № 540/167/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/167/19
09 год. 45 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представників позивача - Сергет Ю.В., Охріменко С.І.,

представника відповідача - Гордієнко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом дочірнього підприємство "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 року № .

Ухвалою від 25.01.2019 року у справі відкрите загальне позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, підготовче засідання призначене на 22.02.2019 року о 10:00 год.

22.02.2019 року протокольною ухвалою підготовче засідання відкладене на 20.03.2019 року.

20.03.2019 року у зв'язку з перебуванням головуючої судді у відрядженні проведення підготовчого засідання відкладене на 26.03.2019 року.

Ухвалою від 26.03.2019 року підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 15.04.2019 року о 14:00 год.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю. Суду пояснили, що за результатами проведеної відповідачем камеральної перевірки дотримання позивачем термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН за січень-грудень 2017 року, січень-жовтень 2018 року, складений акт від 10.12.2018 року № 626/21-22-51-12-01/31918234 та винесене податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 року № на загальну суму 1825914,60 грн. Позивач не погоджується з прийнятим ППР, вважає його незаконним, виходячи з наступного. ДП "Херсонський облавтодор" протягом 2017-2018 років здійснювало свою діяльність в умовах гострого дефіциту обігових коштів через відсутність достатнього фінансування дорожньої галузі області, як на державному так і на місцевому рівні. Отриманий обсяг доходу за вказаний період був недостатнім для забезпечення прибуткової діяльності підприємства в цілому, що не дало можливості сформувати кошти для покриття витрат у достатніх обсягах. Для реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник податків зобов'язаний авансом перерахувати зі свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ кошти на суму реєстрації податкових накладних. Кожного місяця ДП "Херсонський облавтодор" сплачувало та сплачує податкові зобов'язання за наступний місяць, втім для реєстрації податкових накладних нового поточного місяця потрібно погасити перевищення податкових зобов'язань у податкових деклараціях з ПДВ над сумою податку зазначеного у зареєстрованих податкових накладних відображених у минулій декларації ПДВ. Таким чином, позивач сплачує податкові зобов'язання по поточній декларації до 30 числа місяця, що настає за звітним. Але зареєструвати податкові накладні в місяці, який настає за звітним немає можливості у зв'язку з відсутністю ліміту реєстрації; від'ємним значенням ліміту реєстрації та існуванням перевищення податкових зобов'язань у податкових деклараціях з ПДВ над сумою податку зазначеного у зареєстрованих податкових накладних. Позивач зазначає, що податкові накладні не зареєстровані у терміни визначені ст. 201 ПК України не з вини Підприємства, оскільки останнім вживались всі дії для забезпечення вказаної реєстрації. Втім, у зв'язку з відсутністю коштів для поповнення ліміту на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, реєстрація ПН унеможливлена, що є результатом недостатнього фінансування, виникнення податкового боргу протягом 2017-2018 років, встановлення розстрочення виплати податкового боргу, браку коштів на поточному рахунку, та ризику виникнення банкрутства. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вимог, посилаючись на наступне. Податковим органом проведена камеральна перевірка дотримання термінів реєстрації позивачем податкових накладних за період січень - грудень 2017 року, січень - жовтень 2018 року, за результатами якої складений акт, яким зафіксоване порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України за пері січень - грудень 2017 року, січень - жовтень 2018 року, а саме: порушено терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму ПДВ 11281521,14 грн. 27.12.2018 року відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № . Відповідач зазначає, що податкове законодавство не містить виключень щодо відсутності відповідальності платника податків за несвоєчасну реєстрацію ПН у разі, якщо таке порушення допущене за відсутності вини платника. Таким чином, оскаржуване рішення прийняте у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, відтак є правомірним. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", , зареєстроване 15.05.2002 року № 0000618 та розташоване за адресою: 73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Поповича, 23. Підприємство взяте на облік Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області 24.05.2002 року за № 4945. Видами діяльності позивача є: добування піску, гравію, глин і каоліну (08.12), допоміжне обслуговування наземного транспорту (52.21) - основний вид, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20), діяльність головних управлінь (хед-офісів) (70.10), будівництво житлових і нежитлових будівель (41.20), будівництво доріг і автострад ( 42.11).

10.12.2018 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі проведено камеральну перевірку дотримання ДП "Херсонський облавтодор" термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН за січень-грудень 2017 року, січень-жовтень 2018 року.

10.12.2018 року за результатами перевірки складений акт № 626/21-22-51-12-01/31918234 (далі - Акт № 626), яким встановлене порушення ДП "Херсонський облавтодор" термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН за січень-грудень 2017 року, січень-жовтень 2018 року.

На підставі висновків Акта № 626 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 року № про застосування до позивача штрафу на загальну суму 1825914,60 грн.: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних на 15 і менше календарних днів - сума штрафу 561000,15 грн. (10 %); від 16 до 30 календарних днів - сума штрафу 885282,19 грн. (20 %); від 31 до 60 календарних днів - сума штрафу 360003,42 грн. (30 %), від 61 до 365 календарних днів - сума штрафу 11700,71 грн. (40 %), від 366 календарних днів і більше - сума штрафу 7928,13 грн. (50%)).

Позивач вважає прийняте ППР таким, що суперечать вимогам чинного податкового законодавства, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку законності застосування до позивача штрафних санцій за невоєчасну реєстрацію податкових накладних, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України(далі - ПК України).

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 201.2 ст. 201 ПК України).

Відповідно до п. 201. 7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п. 200-1.1 ст. 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 200-1.4 ст. 200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до п.200-1.3 200-1 цього Кодексу;

б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.4-1 статті 43 цього Кодексу.

Пунктом 200-1.5 ст.200-1 ПК України передбачено, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Із аналізу даних правових норм слідує, що платник податку на додану вартість на дату виникнення податкових зобов'язань зобов'язаний скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у визначені п. 201.10 ст. 201 ПК України строки, порушення яких є підставою для застосування до платника податку штрафних санкцій. При цьому, платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що ДП "Херсонський облавтодор" за період з січня 2017 року по жовтень 2018 року виписано податкових накладних на загальну суму податкових зобов'язань 11281531,14 грн.

Також судом встановлено, що всі контрагенти, з якими у позивача відбулися господарські операції у період з січня 2017 року по жовтень 2018 року, не є платниками ПДВ.

Вказані обставини не заперечуються сторонами. Разом з тим, позивач відмічає, що не реєстрація податкових накладних відбулася не з вини Підприємства, а внаслідок відсутності у ДП "Херсонський облавтодор", яке фінансується з державного бюджету, вільних коштів для їх авансового зарахування на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ у період часу, за який проводилася перевірка.

З цього приводу суд зазначає, що згідно статуту ДП "Херсонський облавтодор" метою діяльності підприємства є забезпечення економічних інтересів держави, задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці і кооперації.

За приписами п. 200-1.3 ст.200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах + УОвердрафт - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ, де: УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначається Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569 (далі - Порядок № 569).

Пунктом 2 Порядку № 569 передбачено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Відповідно до абз. 7 п. 12 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.), порушення вимог яких в подальшому може бути причиною відмови у прийнятті податкової накладної.

Суд встановив, що ДП "Херсонський облавтодор" неодноразово зверталося до відповідача з заявами про розстрочення грошових зобов'язань з ПДВ, за результатами розгляду яких відповідачем винесені рішення про розстрочення грошових зобов'язань по податку на додану вартість: від 30.10.2017 року № 11 на суму 803707,08 грн., від 02.03.2018 року № 11 на суму 690216,00 грн., від 30.06.2018 року № 25 на суму 498612,25 грн., від 30.08.2018 року № 27 на суму 1499037,31 грн., від 30.10.2018 року № 37 на суму 993985,00 грн.

Також суд відмічає, що існують виконавчі провадження про примусове стягнення з ДП "Херсонський облавтодор" сум боргу перед підприємствами: від 15.03.2017 року ВП №53570765 на суму 310975,85 грн. на користь стягувача - ТОВ "Миколаївтрансбуд-1", від 19.05.2017 року ВП № 53977269 на суму 997957,54 грн. на користь стягувача - ПП "Р-Групп", від 04.01.2018 року № ВП № 55465897 на суму 311171,81 грн. - стягувач ТОВ ДБУ № 57; ВП № 55466025 на суму 159987,48 грн. - стягувач ТОВ ДБУ № 57; ВП № 55465963 на суму 61304,40 грн. - стягувач ТОВ ДБУ № 57.

Наведені обставини підтверджують існування у ДП "Херсонський облавтодор" впродовж 2017-2018 років істотної суми боргу як перед бюджетом, так і перед підприємствами-контрагентами, що унеможливлювало формування від'ємного значення реєстраційного ліміту, який формується з поточного рахунку Підприємства, а відтак і реєстрацію податкових накладних з січня 2017 року по жовтень 2018 року.

Варто відмітити, що погашення податкового боргу позивача здійснюється з поточного рахунку в порядку черговості виникнення боргу, що унеможлтвлює перерахування Підприємством залишкових коштів на рахунок в СЕА ПДВ.

Також із пояснень представника позивача щодо аналізу динаміки реєстраційного ліміту ДП "Херсонський облавтодор" варто дійти висновку, що від'ємний наростаючий підсумок 2016 року очевидним чином переходив до показника 2017, 2018 років, що призвело до від'ємного значення реєстраційного ліміту в СЕА з ПДВ.

Аналізуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що ДП "Херсонський облавтодор", як збиткове державне підприємство, не має самостійної можливості без державного фінансування, здійснювати свою господарську діяльність відповідно до цілей, визначених Статутом, та, як наслідок, накопичувати вільні кошти для їх подальшого авансового перерахунку на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, з метою формування ліміту для реєстрації податкових накладних.

Наведені обставини вочевидь обумовлювали неможливість реєстрації податкових накладних з січня 2017 року по жовтень 2018 року в силу від'ємного значення реєстраційного ліміту, який накопичувальним чином виник через наявність у Підприємства істотного боргу.

Суд звертає увагу, що у разі додаткового фінансування з Державного бюджету позивача та, відповідно, зарахування на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ вільних авансових коштів ДП "Херсонський облавтодор" мало би можливість зареєструвати всі податкові накладні, виписані за вказаний період.

Відповідальність за порушення податкового законодавства передбачена главою 11 Податкового кодексу України (ст. ст. 109 - 128-1).

Так, згідно із пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Протиправність означає невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Загальною ознакою податкового правопорушення є діяння, тобто дія чи бездіяльність. Під діями в праві розуміється активна поведінка. Бездіяльність - це певна форма поведінки особи, що пов'язана з невчиненням дій, які вона мала і могла здійснити згідно з законом або взятими на себе зобов'язаннями.

В межах спірних правовідносин суд встановив, що неналежне виконання вимог податкового законодавства щодо своєчасної реєстрації ДП "Херсонський облавтодор" податкових накладних відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Отже, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між поведінкою платника податків та наслідком у вигляді порушення граничного строку реєстрації податкової накладної. Підприємство діючи у спосіб, передбачений ПК України і не порушуючи жодну його норму, не може бути притягнуто до фінансової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.01.2018 року у справі № 816/390/17.

Вирішуючи даний спір, суд вважає за необхідне також врахувати наступне.

Відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних визначена п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України, згідно якого відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

З урахуванням системного аналізу норм Податкового кодексу України слід зауважити, що положення абз.1 п.120-1.2 ст.120-1 ПК України пов'язують факт існування податкового правопорушення з відсутністю реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено вище, відповідно до ст. 201 ПК України, податкові накладні, які складені з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, повинні бути зареєстровані до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені. Натомість податкові накладні, які складені з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Втім, щоб факт відсутності реєстрації податкових накладних був обґрунтованим, передусім необхідно довести незворотність факту не реєстрації податкових накладних за період, який перевіряється, зокрема аж до граничної межі, коли податкова накладна не може бути зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Таким чином, до того часу, поки у платника податків зберігається граничне право реєстрації податкової накладної в ЄРПН, контролюючий орган не може обґрунтовано та законно довести факт відсутності реєстрації такої накладної.

Положення абз. 17 п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції 2017 року) унормовували право платника податку на реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. Тотожна правомочність містилася в п. 198.6 ст. 198 ПК України (в редакції 2017 року).

Вказана норма дає підстави для висновку, що граничні строки, які визначені ст. 201 ПК України (в редакції 2017 року) мають альтернативне застосування, зокрема, обов'язок реєстрації податкової документації протягом 15 днів з дня складення застосовується при доведенні факту несвоєчасності (п. 120-1.1 ст.120-1 ПК України), проте існування абз.17 п.201.10 ст. 201 ПК України (права реєстрації протягом 365 днів) виправдовує логіку закріплення правопорушення, передбаченого абз. 1 п.1201.1 ст.1201 ПК України (відсутність реєстрації податкових накладних).

Відтак, викладене аргументовано підтверджує, що позивач має граничне право реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування, які були складені в 2017 році протягом 365 днів, тобто до 31.12.2018 року, протягом 2018 року до 31.12.2019 року в залежності від дати складення.

Наведені вище доводи є підставою для висновку про те, що контролюючий орган позбавлений обґрунтованої підстави стверджувати про факт відсутності реєстрації з боку позивача податкових накладних та/або розрахунків коригувань за 2017 та 2018 роки не раніше моменту втрати платником податку граничного права на реєстрацію податкової документації протягом 365 днів, визначеного абз.17 п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції 2017 року).

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про те, що факт відсутності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в період з 01.01.2017 року по 31.10.2018 року є незворотнім та об'єктивно доведеним не раніше 01.01.2019 року та, відповідно, 01.11.2019 року, тобто після спливу 365 днів, коли реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування в ЄРПН за 2017 та 2018 року буде неможливою.

Вказані обставини є додатковою підставою протиправності висновків контролюючого органу щодо застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних за період січня 2017 року по жовтень 2018 року згідно податкового повідомлення - рішення від 27.12.2018 року № на підставі ст.120-1.2 ст. 120-1 ПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахування судової практики Європейського суду з прав людини.

Положення ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначають практику ЄСПЛ як джерело права під час відправлення правосуддя.

Так, згідно п. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Верховна Рада України постановила, що Україна без укладення спеціальної угоди повністю визнає обов'язковою практику та юрисдикцію ЄСПЛ в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування норм Конвенції.

Суд враховує при вирішенні даної справи рішення від 23.07.2002 року по справі "Компанія "Вестбергатаксі Актіеболаг" та Вулич проти Швеції", де Суд зазначив, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яка має водночас і запобіжний, і каральних характеру з достатньою очевидністю вказують на те, що податкові правопорушення підпадають під третій критерій, викладений у справі "Енгель проти Нідерландів", що вказує на розповсюдження дії ст. 6 Конвенції на податкові правовідносини (тотожна позиція викладена в п. 34 рішення ЄСПЛ "Деліколи проти Мальти", п. 72 рішення "Кемпбели і Феля проти Сполученого Королівства", п. 53 "Озтюрк проти Німеччини").

Отже, неможливість ДП "Херсонський облавтодор" своєчасної реєстрації податкових накладних спричинене виключно несвоєчасним зарахуванням грошових коштів з поповнення електронного рахунку для оплати ПДВ, вчиненим внаслідок відсутності у державного підприємства вільних коштів для вказаної мети. Тому застосування штрафних санкцій, передбачених п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України у сумі 1825914,60 грн., не відповідає критерію пропорційності.

Так, Європейський Суд з прав Людини у рішенні від 22.11.2007 року по справі "Україна-Тюмень" проти України" у п. 49 вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" ("subject to the conditions provided for by law"), а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів".

У п. 55 надано тлумачення "пропорційності втручання" в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" ("fair balance") між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.

Вилучення майна позивача, на вимогу посадових осіб слідчого управління Національної поліції України (які не могли бути проігноровані позивачем), фактично позбавили його можливості своєчасно зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не залежало від його волі, а відтак відсутня вина платника при несвоєчасній реєстрації накладних, що виключає застосування податковим органом вказаних штрафних санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 03.04.2017 року у справі № 826/15637/16 (К/800/7609/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено наявність вини позивача у не зарахуванні на рахунок в СЕА ПДВ вільних авансових коштів для подальшої реєстрації податкових накладних, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення, відтак задовольняє позовні вимоги ДП " Херсонський облавтодор" у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 27.12.2018 року № про застосування до ДП "Херсонський облавтодор" штрафу на загальну суму 1825914,60 грн.

Стягнути на користь дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (, 73000, м. Херсон, Поповича, 23) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 19210 (дев'ятнадцять тисяч двісті десять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 квітня 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 111010000