Справа № 420/1102/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1102/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд зобовязати Територіальний сервісний центр №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України зареєструвати за ОСОБА_1 причеп КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992 року виготовлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 травня 1992року ОСОБА_1 в магазині №1 «Жигулі» Одеського готово-роздрібного обєднання «Спорттовари» Міністерства торгівлі України придбано автомобільний причеп КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992року виготовлення, у звязку з чим, 17 січня 2019року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України з письмовою заявою щодо реєстрації належного позивачу транспортного засобу, до якої додано Довідку-рахунок серії 2К-У №019435 від 15 травня 1992року. Однак, відповідачем, безпідставно було відмовлено у реєстрації за ОСОБА_1 вказаного автомобільного причепа КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992року виготовлення.

Відповідач Територіальний сервісний центр №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 20.03.2019р. вхід.№10063/19), наголошуючи, зокрема, що відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. №1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, у тому числі, договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають субєкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких субєктів уповноваженою особою. При цьому, Довідки-рахунки як документ, що підтверджує перехід права власності на транспортні засоби, були виключені з Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. №1388 на підставі п.п.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №941 від 18.11.2015р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів». У звязку з чим, на сьогоднішній день довідка-рахунок не є документом, що підтверджує перехід права власності на транспортний засіб. Крім того, відповідач наголошує, що ОСОБА_1 суттєво порушено строк реєстрації, який на момент придбання причепу становив 5 діб з моменту придбання ТЗ, а на сьогодні 10 діб.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/1102/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України про зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 21.03.2019р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, 21.03.2019р. судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 17.01.2019року повноважний представник позивача ОСОБА_2 звернулась до Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України із заявою щодо реєстрації за ОСОБА_1 автомобільного причепа КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992року виготовлення, згідно Довідки-рахунку серії 2К-У №019435 від 15 травня 1992рок.

За результатами розгляду вищеозначеної заяви від 17.01.2019р. повноважного представника позивача ОСОБА_2, Територіальним сервісним центром №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України на імя ОСОБА_2 надіслано Лист від 23.01.2019р. №31/15-5142-130, яким адресата повідомлено, що згідно перевірки бази даних національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, причеп КМЗ-8136, номер 529489, на території України не реєструвався. Реєстрація транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1388-98р. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №941 від 18.11.2015р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», довідку-рахунок виключено з переліку обов'язкових документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. У звязку з чим, провести державну реєстрацію (перереєстрацію) зазначеного причепу не можливо.

Не погодившись з позицією Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України, викладеною у вищеозначеному Листі від 23.01.2019р. №31/15-5142-130, позивач ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України зареєструвати за ОСОБА_1 причеп КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992 року виготовлення, є неправомірними, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 15 травня 1992року ОСОБА_1 в магазині №1 «Жигулі» Одеського готово-роздрібного обєднання «Спорттовари» Міністерства торгівлі України придбано автомобільний причіп КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992року виготовлення, що підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією Довідки-рахунку серії 2К-У №019435 від 15.05.1992р.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища, визначено Законом України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993року №3353-XII (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 34 якого державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до абз.13 ч.1 ст.4 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху, у тому числі, належить визначення порядку здійснення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, проведення їх обов'язкового технічного контролю та визначення обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, визначення переліку обладнання, необхідного для одержання суб'єктами господарювання права на здійснення обов'язкового технічного контролю транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України (далі - суб'єкти проведення обов'язкового технічного контролю), а також переліку документів, що подаються для одержання такого права та інші повноваження, визначені цим Законом.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, визначено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. №1388, згідно з п.8 якого державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:

договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;

укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають субєкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких субєктів уповноваженою особою;

договір комісії між власником транспортного засобу і субєктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий субєкт господарювання, які підписані від імені субєкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів субєктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу;

свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати;

рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном;

рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність;

копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

договір фінансового лізингу;

акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів;

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Отже, пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. №1388, встановлено вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови надання власниками транспортних засобів, зокрема, документів, які підтверджують правомірність їх придбання, отримання, ввезення, митного оформлення, а також відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху.

Так, як встановлено судом, та не заперечується сторонами, повноважним представником позивача ОСОБА_2 до заяви від 17.01.2019р. щодо реєстрації за ОСОБА_1 автомобільного причепа КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992року виготовлення, на підтвердження права власності на означений транспортний засіб, було додано лише Довідку-рахунок серії 2К-У №019435 від 15 травня 1992рок.

Між тим, судом встановлено, що 18 листопада 2015року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №941 «Про внесення змін до деяких Постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунку при купівлі-продажу та оформленні транспортних засобів, відповідно до якої починаючи з 18 листопада 2015року довідка-рахунок не являється документом - підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що Територіальним сервісним центром №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України цілком правомірно було відмовлено у реєстрації за ОСОБА_1 автомобільного причепа КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992року виготовлення, згідно Довідки-рахунку серії 2К-У №019435 від 15 травня 1992рок.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання позивача - ОСОБА_1 на те, що Довідку-рахунок серії 2К-У №019435 від 15 травня 1992рок видано до того як законодавство зазнало змін в частині її скасування, оскільки як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, із заявою про реєстрацію транспортного засобу повноважний представник позивача ОСОБА_2 до Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України звернулась, зокрема, 17.01.2019р.

Крім того, відповідно до п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Водночас, судом зясовано, що з моменту придбання автомобільного причепа КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992року виготовлення, та фактичного звернення повноважного представника позивача ОСОБА_2 до Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України із заявою від 17.01.2049р. минуло більше ніж 26 років.

Окрім того, судом встановлено, що жодних доказів на підтвердження сплати ОСОБА_1, на виконання вимог п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. №1388, передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), позивачем суду не надано.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 25.04.2018р. по справі №803/336/16.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України зареєструвати за ОСОБА_1 причеп КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992 року виготовлення.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України про зобовязання вчинити певні дії, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (57453, Миколаївська область, Березанський район, с.Коблеве, вул.Баблідзе,12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України (65114, м.Одеса, вул.Академіка Корольова,5) про зобовязання зареєструвати за ОСОБА_1 причеп КМЗ-8136, заводський номер 529489, сірого кольору, 09 квітня 1992 року виготовлення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.