Справа № 362/1631/19
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 362/1631/19 Суддя (судді) першої інстанції: Корнієнко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусове видворення з України,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2019 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області звернулось до суду з позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусове видворення з України.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року адміністративний позов задоволено та вирішено затримати з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 (шість) місяців з метою ідентифікації та примусового видворення за межі України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснені порушення вимог процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Скаржник зазначає, що чинним законодавством не передбачено право органів державної міграційної служби чи суду повторно затримувати іноземця на виконання рішення суду про примусове видворення, яке не було виконано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розгляд справи здійснюється з врахуванням вимог ст. 289 КАС України, яка передбачає особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2019 року громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 було затримано для з'ясування причин та обставин правопорушення і умов, що їм сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено його до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Підставами для вказаних дій слугували обставини встановлені Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області у м. Васильків Київської області під час перевірки законності перебування іноземних громадян в місті Києві, а саме: працівниками Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області у м. Васильків Київської області по вул. Донбасівська було виявлено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, який перебував на території України без законних підстав та документів, які б надавали йому право законно перебувати на території України на визначний строк.

У ході перевірки було встановлено, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, прибув в Україну в липні 2018 року поза пунктом пропуску державного кордону. Паспортний документ у іноземця відсутній. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні не має, тобто підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Вказаними діями, на переконання позивача, громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні».

Враховуючи зазначені обставини позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцнку обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частинами 12 та 13 вказаної статті Кодексу передбачено, що про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналогічні положення визначено також пунктом 6 Розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція № 353/271/150).

Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців встановлено Розділом VI Інструкції № 353/271/150, пунктом 1 якого передбачено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Під час звернення до суду з вказаним адміністративним позовом Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області посилалось на наявність рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року у справі № 755/12143/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року, яким задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та відповідно до вимог п. 1 ст. 289 КАС України затримано відповідача з метою ідентифікації особи та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців строком на шість місяців. Позивач зазначав, що вказане рішення суду в частині примусового видворення за межі України не було виконано, що на переконання позивача є підставою для повторного затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1.

Відповідно до змісту вказаного рішення вбачається, що воно підлягало негайному виконанню. У зв'язку з чим, строк виконання даного рішення закінчився 14 січня 2019 року.

З матеріалів справи також вбачається, що постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі № 473/661/19 апеляційну скаргу адвоката Самолюка В.В. в інтересах громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року по справі за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - задоволено. Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2019 року - скасовано. Прийнято по справі нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Під час розгляду справи № 473/661/19 судом було з'ясовано, що: « 09 січня 2019 року листом № 8101.8.3-269/81.1-19 тимчасово виконуючого обов'язки начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області звернувся до директора Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, щодо сприяння та вжиття заходів з метою ідентифікації громадянина та заповнення відповідачем заяви - анкети, виготовлення фотографій та направлення їх на адресу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Інші відомості про вчинення Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області будь-яких інших дій, спрямованих на ідентифікацію громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, в матеріалах справи відсутні».

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові П'ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі № 473/661/19 колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для продовження строку затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, оскільки очевидні ознаки неналежного вжиття позивачем дій або заходів для ідентифікації іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що при зверненні з позовом до суду, який становить предмет даного судового розгляду, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області не надало доказів для підтвердження вчинення ним передбачених Інструкцією № 353/271/150 дій щодо одержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Також, ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій не надано доказів про відсутність співпраці з боку громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 під час процедури його ідентифікації.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність визначених ч.ч. 1, 11 ст. 289 КАС України умов, за яких може бути застосовано строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на шість місяців з метою ідентифікації особи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 113 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» (заява № 22414/93) будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п. 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Європейський Суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.

Аналізуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, оскільки наявні очевидні ознаки неналежного вжиття позивачем дій або заходів для ідентифікації іноземця під час затримання відповідача, яке було здійснено на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року у справі № 755/12143/18.

Вказані вище обставини не були з'ясовані судом першої інстанції під час розгляду справи, що у відповідності до вимог ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вказаним вимогам рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року не відповідає.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 289, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року - скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусове видворення з України - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов