Справа № 821/456/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/456/18
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Дніпровського районного відділу у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби в Херсонській області, Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1, являючись законним представник неповнолітнього сина ОСОБА_2, звернувся до суду першої інстанції з позовом до Дніпровського районного відділу у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - Дніпровський РВ УДМС), Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області (далі - УДМС у Херсонській області), в якому просив наступне:

- визнати протиправними дії щодо відмови в оформленні неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, що передбачена Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ (далі - Положення №2503);

- зобов'язати оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки старого зразка з проставленою відміткою місця проживання без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, згідно Положення № 2503;

- зобов'язати вести паспортний облік за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у т.ч. за серією та номером паспорту), без внесення інформації про нього до Єдиного державного демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги законний представник зазначає, що відмова відповідачів оформити його дитині паспорт громадянина України у формі книжечки порушує є порушенням основних конституційних засад.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Дніпровського РВ УДМС щодо неоформлення неповнолітньому ОСОБА_2 паспорту у формі паспортної книжечки, що передбачена Положенням №2503.

В іншій частині позову - відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги, суд спирався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену за результатом розгляду зразкової справи №806/3265/17 та на ч.6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних», яка передбачає, що не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про зобов'язання органу міграційної служби оформити та видати неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт громадянина України у вигляді книжечки старого зразка, суд зазначив, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти в межах та на підставі Конституції України та законів України, а відтак, отримання 26.06.2018 року неповнолітнім паспорту громадянина України у формі ID - картки, унеможливлює отримання, останнім, ще одного паспорту.

Відповідно було відмовлено і у задоволенні вимоги про зобов'язання вести паспортний облік за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в частині відмови в задоволенні позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його та задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги зводиться до того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не захищає визнане порушене конституційне право неповнолітнього на отримання ним незабороненої форми паспорту громадянина України у формі книжечки. Апелянт вважає, що вибраний ним спосіб захисту відповідає ст. 5 КАС України, яка дозволяє суду зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Понад те, на думку апелянта, суд, відповідно до ст. 6 КАС України повинен керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.

У відзиві на апеляційну скаргу УДМС у Херсонській області зазначає про її необґрунтованість та просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Апелянт в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники судового процесу до суду апеляційної інстанції не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи, що встановлені судом першої та апеляційної інстанцій свідчать про наступне.

Позивач є батьком неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

19.06.2017 року ОСОБА_1 як законний представник своєї неповнолітньої дитини, у зв'язку з досягненням нею 16-ти річчя, звернувся до УДМС у Херсонській області із заявою про оформлення ОСОБА_2 паспорту у формі паспортної книжечки без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру. До заяви було надано дві фотокартки та копію свідоцтва про народження.

03.07.2017 року УДМС у Херсонській області повідомило позивача, що територіальними підрозділами ДМС прийом заяв на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року не здійснюється, оскільки існує обладнання для оформлення паспорта громадянина України у формі ID - картки

Для вирішення питання щодо оформлення паспорта громадянина України вперше, позивачу рекомендовано звернутись до Дніпровського РВ УДМС за місцем реєстрації.

06.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського РВ УДМС із заявою аналогічного змісту.

Листом УДМС у Херсонській області №10/219 від 10.01.2018 року позивача повідомлено, що паспорт громадянина України виготовляється лише у формі ID - картки, а тому ОСОБА_2 може отримати паспорт громадянина України тільки даного зразка.

Не погоджуючись із такою відмовою суб'єктів владних повноважень, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

У процесі розгляду справи судом першої інстанції, а саме - 26.06.2018 року ОСОБА_2 було отримано паспорт громадянина України у формі ID - картки із внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (т.2 а.с.1).

Після ухвалення оскаржуваного судового рішення, 06.11.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із заявою до Дніпровського РВ УДМС про обмін паспорта громадянина України у вигляді ID - картки, виданого 26.06.2018 року, на паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки, затвердженого Положенням №2503. Також заявники просили видалити інформацію про особисті дані ОСОБА_2 з Єдиного державного демографічного реєстру.

21.11.2018 року Дніпровський РВ УДМС, керуючись Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» повідомив позивача, що у разі, якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в реєстрі та фіксується час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву - анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Міграційний орган стверджує, що Закон не передбачає підстави та право вимагати видалення з нього даних, а унікальний номер запису в цьому Реєстрі не може бути видалений, якщо особа отримувала документи із застосуванням засобів Реєстру.

Розглядаючи законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Факт отримання неповнолітнім ОСОБА_2 паспорту громадянина України у формі ID - картки із внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, не надає підстав для задоволення вимог щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень видати інший паспорт у вигляді паспортної книжечки, згідно Положення № 2503, оскільки, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, це заборонено законодавством.

Так, правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи, визначаються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону Єдиний державний демографічний реєстр (далі - Реєстр) - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Крім того, абзацами першим та другим частини 1 статті 10 Закону, зокрема, визначено, що внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб'єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі, якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 листопада 2014 року № 1279.

Унікальний номер запису в Реєстрі формується автоматично відповідно до додатка до заяви-анкети для внесення інформації до Реєстру, затвердженого згаданим наказом.

Відповідно до Закону документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, є документами, які забезпечують ідентифікацію особи та підтверджують її статус. Належна ідентифікація особи захищає права та свободи інших осіб, які вступають з такою особою в правові відносини. Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним, який формується автоматично після проведення ідентифікації особи у разі, якщо інформацію про особу вносять до Реєстру вперше.

У свою чергу, Закон не передбачає підстави для видалення даних з Реєстру. Унікальний номер запису в Реєстрі не може бути видалено з Реєстру, якщо особа отримувала документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус, із застосуванням засобів Реєстру.

Доводи апелянта про наявність у нього конституційного права відмовитися від паспорту громадянина України у формі ID - картки, за релігійними переконаннями, не може бути прийнятий до уваги, адже останній погодився бути документованим паспортом громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 з безконтактним електронним носієм. При цьому, при оформленні вказаного паспортного документа позивач надав згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення їх до безконтактного електронного носія.

Пояснення законного представника позивача, що це був вимушений крок, оскільки дитина повинна була поступати до вишу, не мають правового значення для вирішення спору, позаяк закон не встановлює будь-яких виключень з наведених правил.

Понад те, п.п. 1-4 ч.7 ст. 16 Закону встановлений виключний перелік підстав, за якими уповноважений суб'єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа, зокрема, це отримання паспортного документа, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті), тому є правильним висновок суду першої інстанції, що не можна зобов'язувати суб'єкт владних повноважень діяти всупереч законодавству України.

На спростування доводів апелянта, також слід зазначити, що оскаржуване судове рішення не суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, що викладені у рішенні від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17.

Так, у цій справі Велика Палата дійшла висновку, що діюче законодавство не передбачає альтернативу вибору паспорта громадянина України, у разі, якщо особа не надає згоду на обробку її персональних даних і у разі ненадання особою згоди на обробку персональних даних, така особа має право на отримання паспортного документа у формі книжечки зразка 1994 року.

Таким чином, доводи апелянта не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи викладене, слід зробити висновок про наявність підстав, відповідно до ст. 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Дніпровського районного відділу у місті Херсоні Управління Державної міграційної служби в Херсонській області, Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 22.04.2019 року.