Справа № 159/1122/19
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 рокум. КовельСправа № 159/1122/19

Провадження № 2-а/159/43/19

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Восковської О.А.

з участю секретаря Бакай Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 02.02.2019 р. та закриття провадження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського УПП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 02.02.2019 р..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.02.2019 року інспектором відділу патрульної поліції в м.Ковель УПП у Волинській області рядовим поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАВ № 888028 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425, 00 грн. Згідно постанови 02.02.2019 року о 09 годині 20 хвилин в м. Ковель по вул. Незалежності,82 водій керуючи транспортним засобом користувався засобами зв'язку не обладнаними технічними пристроями,що дозволяють вести перемови без допомоги рух, чим порушив п. 2.9.ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2ст.122 КУпАП. 02.02.2019 р. звернувся з письмовою скаргою в ДПП УПП у Волинській області про скасування вищезазначеної постанови. 26.02. 2019 р. отримав відповідь, що постанова винесена поліцейським УПП в Волинській області рядовим поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу залишити без змін,а його заяву без задоволення. Зазначає, що 02.02.2019 р. керував транспортним засобом та рухався по вул.. Незалежності в м. Ковелі, раптово його обігнав поліцейський автомобіль та зробили вимогу зупинитися, що і зроби та попросив пояснити причину зупинки, на що йому поліцейський відповів, що рухався підозріло. Позивач відповів йому, що це не є причиною зупинки. На дані твердження поліцейський не зреагував то наказав надати документи водія. Надав документи на вимогу. В подальшому інспектор патрульної служби повідомив, що причиною зупинки було те, що він 02.02.2019 р. 0 09 год. 20 хв. по вул.Незалежності, 82 в м. Ковелі керуючи транспортним засобом користувався засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями (мобільним телефоном), що дозволяють вести перемови без допомоги руху. Зупинка його автомобіля мала місце вул. Незалежності, 166 А в м. Ковелі. Він відповів що ніякими засобами звязку не користувався,однак інспектором було винесено постанову про накладення на мене адміністративного правопорушення. На відео з реєстратора зовсім відсутні відомості хто і яким транспортним засобом керував та чи розмовляв по телефону. Просить суд скасувати постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження закрити.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 11.03.2019 р. судове засідання у справі було відкладено через неявку сторін в судове засідання.

Позивач у судове засідання 18.04.2019 р. не зяввся, попередньо подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлений позов підтримуть повністю з підстав викладених у позовній заяві та просять його задовольнити повністю.

Відповідач поліцейський ОСОБА_2 у судове засідання 18.04.2019 року не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення судової повістки.

Представником відповідача подано відзив на предявлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, відповідач зазначає, що наведені позивачем у адміністративному позові обставини не відповідають дійсності, тоді як вчинення адміністративного правопорушення доведено матеріалами справи. Просить відмовити в задоволені адміністративного позову, вважає дії відповідача правомірними, а оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам КУпАП та встановленим обставинам справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом установлено, що 02.02.2019 року поліцейським УПП у Волинській області ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАВ № 888028 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

З даної постанови убачається, що 02.02.2019 року о 09.20 годині ОСОБА_1 в м. Ковель, вул. Незалежності, 82, під час руху транспортного засобу користувався засобами звязку тримаючи їх у руках, чим порушив п. 2.9 д ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «д» п.2.9 розділу 2 ПДР передбачено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За змістом ч.2 ст.122 КУпАП користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Позивачем не представлено суду доказів, які б спростовували обставини, викладені відповідачем в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із відзиву, який подано до суду 15.03.2019 р. ОСОБА_2 здійснював патрулювання, під час якого було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, що водій керуючи транспортним засобом, як було встановлено пізніше ним був ОСОБА_1, користувався засобом мобільного звязку, тримаючи його у руці. Даний т/з було зупинено, а водієм виявився ОСОБА_1 За порушення ПДР України у його присутності поліцейським було винесено відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП на накладено стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, до відзиву долучено два сд диском з відеоматеріалами та фотознімками, згідно яких, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 під час керування транспортного засобу користувався мобільним звязком тримаючи його у руках.

Разом із тим, вищезазначеними нормами законодавства, зокрема п.2.9д ПДР України, передбачено заборона водіям під час руху транспортного засобу користуватись засобами звязку, тримаючи їх у руці. При цьому, вказана норма не містить застережень з яким підстав і цілей особа буде користуватись вказаним засобом, а лише визначає заборону користуватись ним тримаючи у руці. Вказана заборона спрямована на посилення безпеки руху та запобігання виникнення аварійної ситуації, оскільки тримаючи у руці засіб зв»язку водій відволікається від керування транспортним засобом і не зможе оперативно відреагувати на зміну дорожньої обстановки з огляду на те, що одна його рука буде зайнята телефоном.

Таким чином, із врахуванням пояснень позивача викладених у позовній заяві щодо заперечення даного факту та письмового відзиву відповідача, суд приходить до висновку про встановлення та доведення у даній справі факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яке в даному випадку дійсно мало місце, та, зважаючи на дійсні обставини, вина позивача у його вчиненні є повністю доведена, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невідємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена 02.02.2019 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2,5-9, 19, 77, 90,194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 268, 287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАВ № 888028 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 02.02.2019 р. про накладення адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч.2 КУпАП та закриття провадження, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаОСОБА_3