Справа № 140/418/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/418/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брама-Світ» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брама-Світ» (далі ТзОВ «Брама-Світ», позивач) звернулося в суд із позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 21 січня 2019 року № 000768-40.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 06 грудня 2018 року ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку ТзОВ «Брама-Світ» з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, винесено рішення про застосування фінансових санкцій №000768-40, якою встановлено порушення позивачем пункту першого частини першої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме продаж алкогольних напоїв особами, які не досягли 18 років. Зокрема, в ході перевірки встановлено факт продажу коньяку «Шереулі» на розлив особою офіціанткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій на момент перевірки виповнилось повних 17 років. Однак, позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки згідно «Посадової інструкції офіціанта» до обовязків ОСОБА_1 не входить здійснення розрахунково-касових операції щодо реалізації товару, в той час, коли такими повноваженнями наділений бармен, який і зробив розрахунок через касовий апарат, офіціант лише прийняла від покупця готівкові кошти та передала придбаний товар, тобто виконувала технічні функції, що виключає сам факт продажу. Також зазначає, що придбаний товар коньяк «Шереулі» є власністю позивача як субєкта господарювання, який і здійснює розрахунок через касовий апарат, що підтверджується розрахунковим документом, а тому висновки податкового органу є безпідставними, а оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 21 січня 2019 року № 000768-40 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини пятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року справу було прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11 березня 2019 року за вх. №3551/19 на адресу суду представником ГУ ДФС у Волинській області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що ході проведення перевірки ТзОВ «Брама-Світ» було встановлено факт продажу алкогольних напоїв особою, яка не досягла 18 років, про що складено акт фактичної перевірки №03/264/40-01/38181507 від 06 грудня 2018 року, на підставі якого винесено спірне рішення про застосування штрафних санкцій у розмірі 6 800,00 грн. Вважає, що фактична перевірка позивача проведена відповідно до чинного законодавства, штрафна санкція застосована обґрунтовано та правомірно.

Відповіді на відзив позивачем не подано.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 06 грудня 2018 року посадовими особами ГУ ДФС Волинської області на підставі наказу від 03 грудня 2018 року №4324 «Про проведення фактичної перевірки» та направлення на перевірку від 04 грудня 2018 року №005625 та №005633 була проведена фактична перевірка кафе «Брама у світі смаків» за адресою: місто Луцьк, проспект Соборності, 43, де здійснює господарську діяльність ТзОВ «Брама-Світ».

З результатами проведеної перевірки складено акт №03/264/40-01/38181507 від 17 грудня 2018 року з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, яким встановлено факт продажу офіціантом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 50 г коньяку «Шереулі», чим порушено пункт перший частини першої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

У звязку з виявленим порушення 21 січня 2019 року відповідачем було прийнято рішення про застосування штрафних фінансових санкцій №000768-40 про застосування до ТзОВ «Брама-Світ» фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 6 800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв особою, яка не досягла 18 років.

Не погоджуючись з рішенням про застосування штрафних санкцій позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (стаття 17 даного Закону).

Згідно з пунктом першим частини першої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

Абзацом сьомим частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачена відповідальність за порушення вимог статті 15-3 цього Закону, а саме фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 6 800,00 грн.

Частиною четвертою статті 17 цього Закону визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як слідує з матеріалів перевірки податкового органу, фактичною перевіркою встановлено порушення позивачем пункту першого частини першої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке полягає у встановлені факту продажу коньяку «Шереулі» на розлив особою, яка не досягла 18-ти років, а саме офіціанткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває в трудових відносинах з ТзОВ «Брама-Світ» згідно наказу (розпорядження) №БРА 57- від 22.11.2018 на посаді офіціантки.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача та вважає, що акт перевірки не є беззаперечним доказом вчиненого правопорушення в межах спірних правовідносин та повинен оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами.

Зокрема, відповідно до «Посадової інструкції офіціанта», затвердженої позивачем 01 лютого 2016 року до обовязків офіціанта належить: обслуговування споживачів у закладах харчування із складною сервіровкою столів, прийманням замовлень від споживачів; підготовка залу до обслуговування; готування та натирання посуду, приборів, білизни (скатертини) перед початком зміни; прибирання та сервіровка столів; надання споживачам допомоги під час вибору страв і напоїв, рекомендації напоїв до страв, подача їх на столи; передача споживачам роздрукованих барменом фіскальних чеків та передача бармену для здійснення розрахунково - касових операцій коштів, отриманих від споживача; обслуговування весіль, товариських зустрічей, вечорів відпочинку, ювілеїв; дотримання стандартів обслуговування, стандартів зовнішнього вигляду, санітарно - гігієнічних норм та правил, правил внутрішнього трудового розпорядку і трудової дисципліни.

Разом з тим, згідно «Посадової інструкції бармена», затвердженої 01 лютого 2016 року до обовязків бармена належить: організація роботи всього персоналу зміни для забезпечення ефективної роботи закладу; відкриття та закриття закладу; перевірка на справність всього обладнання закладу; забезпечення чистоти та порядку в залі; перевірка готовності закладу: бару, кухні, туалетних приміщень та інших підсобних приміщень для ефективної роботи на протязі робочої зміни; проводити інструктажі, розподіляти персонал робочої зміни по позиціях, ставити задачі на зміну, закріпляти додаткові обовязки та контролювати їх виконання; забезпечення дотримання персоналом зміни стандартів обслуговування, стандартів зовнішнього вигляду, санітарно - гігієнічних норм та правил, правил внутрішнього трудового розпорядку і трудової дисципліни (своєчасний вихід персоналу зміни, зовнішній вигляд, якість роботи на протязі робочого дня; забезпечення виконання персоналом зміни норм охорони праці, техніки безпеки та протипожежної безпеки на протязі усієї робочої зміни, своєчасне виключення побутових електроприладів та виробничого обладнання; зустріч гостей закладу, консультація по наданню послуг: проведення бенкетів, фуршетів, днів народжень, корпоративів, забезпечення їх організації та проведення на високому професійному рівні; застосування заходів запобігання та ефективного вирішення конфліктних ситуацій; проводити навчання та інструктажі для офіціантів на предмет введення спеціальних пропозицій та донесення інформації до гостей; вміти працювати з програмою R-Keeper, проводити операції з чеками, контроль та усунення «видалення» чеків; контроль за відповідністю замовлень гостей в програмі R-Кеереr та наявності страв/напоїв на столах, контроль за правильністю процедури розрахунку гостей; контроль за дотриманням касової дисципліни касирами/барменами, проведення контрольного зняття каси на предмет відповідності фактичних грошових коштів у касі та Х-звіту на протязі робочої зміни; планування графіків роботи працівників на наступний місяць, заповнення табеля обліку робочого часу.

Таким чином, у відповідності до «Посадової інструкції офіціанта» до обовязків останнього не входить здійснення розрахунково-касових операції щодо реалізації товару, прете, реалізація товару та вчинення розрахунково-касових операцій відноситься до обовязків бармена відповідно до «Посадової інструкції бармена».

При цьому суд звертає увагу, що законодавством України не заборонено офіціанту, який не досяг 18 років, здійснювати обслуговування відвідувачів закладів харчування (підносити алкогольний напій до столика клієнта).

Крім того, з письмових пояснень, наданих офіціантом ОСОБА_1 вбачається, що вона не здійснювала реалізацію алкогольного напою, а лише, на виконання замовлення відвідувача, піднесла замовлення до столика замовника разом з розрахунково- касовим документом, який отримала від бармена, який здійснював розрахунково-касову операцію у відповідності до посадової інструкції, офіціант в свою чергу виконала технічні функції - прийняла від покупця готівкові кошти, передала придбаний товар, решту, фіскальний чек.

Згідно статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Частиною першою, другою статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до статті 638 Цивільного Кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки фактична перевірка проводилась в приміщенні, яке належить позивачу і де останній здійснює господарську діяльність, тому придбаний товар - коньяк «Шереулі 3» згідно норм цивільного права перебував у власності позивача та належав саме йому. Субєктом господарювання в даних правовідносинах є саме позивач ТзОВ «Брама-Світ».

Відтак, розрахунок через контрольно-касовий апарат здійснюється від імені та в інтересах позивача, що підтверджується розрахунковим документом (а. с. 22). При цьому, ідентифікувати, що продаж алкогольного напою здійснювала саме офіціант ОСОБА_1 є неможливим, оскільки розрахунок через касовий апарат був проведений на касі барменом як працівником ТзОВ «Брама-Світ» на підставі його посадової інструкції.

З наведених обставин, суд прийшов до висновку, що застосування фінансових санкцій за порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є протиправним.

Недоведеність з боку відповідача належними доказами складу правопорушення передбаченого пунктом першим частини першої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» свідчить про відсутності підстав для застосування визначеної абзацом сьомим частини другої статті 17 даного Закону штрафної (фінансової) санкції у сумі у сумі 6 800,00 грн.

Частиною першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач діяв не без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, що свідчить про те, що ним не виконано покладеного обовязку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 21 січня 2019 року № 000768-40 є необґрунтованим, прийнятим не у відповідності до норм чинного законодавства, у звязку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1921,00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №107 від 18 лютого 2019 року (а. с. 2).

Керуючись статтями 73-77, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 21 січня 2019 року № 000768-40.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брама-Світ» (43026, Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, 43, ) судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк