Справа № 440/253/19
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/253/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2019 року ОСОБА_1 /надалі - позивач; ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 /надалі - відповідач-1; Полтавський ОВК/, Міністерства оборони України /надалі також відповідач-2/, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 48 протоколу №73 від 13 липня 2018 року комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги... " затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу № 530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві";

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути висновок і документи, подані ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (згідно довідки МСЕК від 23 липня 2018 року) відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постанови КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.12.2008 позивачу встановлена третя група інвалідності, з 07.07.2015 позивачу встановлено другу групу інвалідності, з 23.07.2018 позивачу встановлено другу групу інвалідності безтерміново, захворювання отримане при виконанні інтернаціонального обов`язку. ОСОБА_1 звернувся до Полтавського ОВК із заявою та пакетом документів з метою отримання одноразового грошової допомоги, на яку отримав відповідь ІНФОРМАЦІЯ_4 листом від 31.07.2018 №12/1752, яким повідомлено про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги (протокол №73 від 13.07.2018, пункт 48), оскільки згідно з пунктом 6 статті 6 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності в 2008 році, а також підпункту 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні та спеціальні збори, та інвалідності, звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою КМУ від 28 травня 2008 року №499, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настало не пізніше ніж через 3 (три) місяці після звільнення зі служби.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/253/19, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10:00 14 березня 2019 року, витребувано докази.

26 лютого 2019 року до суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_4 на адміністративний позов /а.с. 64-65/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності - 22.12.2008, а тому для врегулювання спірних правовідносин необхідно керуватися законодавством, що діяло на день встановлення інвалідності, а саме Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції станом на 03.11.2006. Пояснює, що інвалідність позивача настала внаслідок захворювання, що мали місце в період проходження строкової військової служби, з часу звільнення з якої пройшло понад три місяці, він при встановленні третьої групи інвалідності не мав права на отримання одноразової грошової допомоги. Щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності на підставі довідки МСЕК №0482573 від 07.07.2015, то відповідно до частини 4 статті 16-3 Закону в редакції від 04.07.2012 право на отримання такої допомоги у позивача не виникло, оскільки після первинного встановлення інвалідності минуло понад два роки.

12 березня 2019 року до суду надійшов відзив Міністерства оборони України на адміністративний позов /а.с. 82-89/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та враховувати правові висновки, викладені в постанові Верхового Суду від 26.06.2018 у справі №750/5074/17. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що інвалідність позивачу встановлена у 2008 році, а тому при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги необхідно керуватися Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у редакції, яка діяла станом на час встановлення позивачу інвалідності, а не в редакції, який набрав чинності з 01.01.2014, на яку посилається позивач. Зазначено, що позивач проходив строкову військову службу та відносився до категорії військовослужбовців строкової військової служби. Вказує, що станом на час встановлення позивачу третьої групи інвалідності у 2008 році чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової служби у разі встановлення останнім інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, зазначає, що 22.12.2008 за результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, а з 07.07.2015 (понад дворічний термін) під час повторного огляду позивачу встановлено вищу групу інвалідності. Таким чином, оскільки законодавством встановлено імперативний термін на протязі якого у разі підвищення групи інвалідності, особа має право на виплати одноразової грошової допомоги за новою підставою і у разі перевищення цього терміну, виплата одноразової грошової допомоги за новою підставою не здійснюється, а також враховуючи те, що законодавством не передбачено поновлення, збільшення або зміна строку цього терміну, то позивач не має права на виплату одноразової грошової допомоги за ІІ групою інвалідності.

Учасники справи у судове засідання 14 березня 2019 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Представник Полтавського ОВК подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, у якій просив відмовити у задоволенні позову /а.с. 97/. Представник Міністерства оборони України надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якій просив відмовити у задоволенні позову /а.с. 94/.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення учасників справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 18.05.1983 по 10.12.1985, що підтверджується військовим квитком, копія витягу з якого наявна у матеріалах справи /а.с. 16/.

Відповідно до довідки Серії МСЕ №0097779 ОСОБА_1 22.12.2008 вперше встановлено ІІІ групу інвалідності з 12.12.2008, захворювання, отримане при виконанні інтернаціонального обов`язку в ДРА /а.с. 21-22/.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії АВ №0482573 ОСОБА_1 повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 07.07.2015, захворювання, отримане при виконанні інтернаціонального обов`язку в ДРА /а.с. 6/.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії АВ №0029238 ОСОБА_1 повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 16.07.2018 безтерміново, захворювання, отримане при виконанні інтернаціонального обов`язку в ДРА /зворот а.с. 23/.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 08.02.2018 у справі №554/10049/17, яке набрало законної сили 17.04.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не подання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України, висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги". Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги" /а.с. 50-53/.

Полтавським ОВК складено на направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок від 15.05.2018 № 12/1006 щодо виплатити одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 разом із пакетом документів, перелік яких зазначено у висновку, як додатки /а.с. 66/. Зокрема, до вказаного висновку Полтавського ОВК додано: копію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 у справі №554/10049/17; копію ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018; копію довідки МСЕК про встановлення інвалідності серії 7-66 ТЕ № 0097779 від 12.12.2008; копію довідки МСЕК про встановлення інвалідності серії АВ № 0482573 від 07.07.20158; копію військового квитка; копію довідки ЦПА; копію паспорта та ідентифікаційного коду.

Розглянувши подані документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), якого 10.12.1985 звільнено з строкової військової служби та 22.12.2008 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 7-66 №0097779 від 22.12.2008), а 07.07.2015 під час повторного огляду органами МСЕК - особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія АВ №0482573 від 07.07.2015).

Вказане рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум оформлене протоколом № 73 від 13.07.2018 (пункт 48 протоколу) /а.с. 71/.

У протоколі № 73 від 13.07.2018 (пункт 48 протоколу) також зазначено, що ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пунктом 6 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності в 2008 році, а також підпунктом 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499, було передбачено, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мав місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. ОСОБА_1 інвалідність встановлена понад тримісячний термін. Крім цього, згідно з абзацом 2 пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 №975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється. ОСОБА_1 групу інвалідності змінено понад дворічний термін.

Листом Полтавського ОВК від 31.07.2018 № 12/1752 повідомлено позивача, що відповідно до пункту 48 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.07.2018 № 73 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги /а.с. 72/.

Не погодившись з відмовою у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та бездіяльністю Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до статті 41 якого виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ, соціальним захистом військовослужбовців є діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975).

При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності. А тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу групи інвалідності.
Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 750/5074/17 (адміністративне провадження № К/9901/44751/18).

Суд зазначає, що позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності 22.12.2008 /а.с. 21/.

Таким чином, 22.12.2008 є днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги.

Суд звертає увагу на те, що Порядок № 975 не було прийнято станом на дату встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності.

Водночас станом на дату встановлення інвалідності позивачу 22.12.2008 умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 (надалі Порядок № 499).

Отже, з урахуванням викладеного, застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, а саме: Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII у редакції Закону України від 03.11.2006 № 328-V "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб", яка діяла з 01.01.2007 до 01.01.2014 та Порядком № 499.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 31.07.2018 у справі № 524/3705/16-а.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Також відповідно до пункту 4.8 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071 (надалі Положення, у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги), висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (пункт 4.10 Положення).

Виходячи зі змісту підпункту 30 пункту 10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 730), головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство оборони України.

Суд зазначає, що згідно з указаними Положеннями відповідач Міністерство оборони України має прийняти рішення про відмову у виплаті одноразової грошової чи виплату допомоги.

Як встановлено судом, розглянувши подані документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), якого 10.12.1985 звільнено з строкової військової служби та 22.12.2008 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 7-66 №0097779 від 22.12.2008), а 07.07.2015 під час повторного огляду органами МСЕК - особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія АВ №0482573 від 07.07.2015).

Вказане рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум оформлене протоколом № 73 від 13.07.2018 (пункт 48 протоколу) /а.с. 71/.

У протоколі № 73 від 13.07.2018 (пункт 489 протоколу) також зазначено, що ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пунктом 6 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності в 2008 році, а також підпунктом 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499, було передбачено, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мав місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. ОСОБА_1 інвалідність встановлена понад тримісячний термін. Крім цього, згідно з абзацом 2 пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 №975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється. ОСОБА_1 групу інвалідності змінено понад дворічний термін.

Згідно з частиною 6 статті 16 Закону № 2011-XII (у редакції Закону України від 03.11.2006 № 328-V "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" чинній на час встановлення позивачу третьої групи інвалідності вперше) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

При цьому, важливою умовою для правильного тлумачення наведених норм статті 16 Закону № 2011-XII у редакції, чинній з 01.01.2007 по 01.01.2014, є розуміння видів військової служби, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу вперше третьої групи інвалідності 22.12.2008) види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Отже, строкова військова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.

У контексті спірних правовідносин саме частина 6 статті 16 Закону № 2011-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходять строкову службу, зокрема:

- особливі суб`єкти отримання допомоги військовослужбовці строкової військової служби;

- визначений час настання інвалідності період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби;

- відсутність умов про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.

Аналогічне правило закріплено Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.

Так, відповідно до підпункту 4 пункту 2 вказаного Порядку одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

Таким чином, оскільки позивач проходив строкову військову службу з 18.05.1983 по 10.12.1985, та позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності 22.12.2008, тобто через 23 роки після звільнення зі строкової військової служби, право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону № 2011-XII у позивача відсутнє.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2018 у справі № 750/5074/17.

Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону №2011-ХІІ у позивача відсутнє, суд дійшов висновку про правомірність рішення, оформленого протоколом №73 від 13.07.2018 (пункт 48), щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування пункту 48 протоколу №73 від 13 липня 2018 року комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, а також похідні від неї позовні вимоги про зобов`язання Полтавського обласного військового комісаріату повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу № 530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", про зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути висновок і документи, подані ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (згідно довідки МСЕК від 23 липня 2018 року) відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постанови КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги... " затвердженого постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року, суд виходить з наступного.

Листом Полтавського ОВК від 15.05.2018 № 12/1006 відповідно до вимог пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, надіслано висновок та додані до нього документи щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 66/.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, відповідачем Міністерством оборони України не надано суду доказів на підтвердження факту прийняття оскаржуваного рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у місячний строк, що встановлений пунктом 13 Порядку №975, після надходження відповідних документів та не спростовано доводів позивача щодо допущення Міністерством оборони України протиправної бездіяльності, яка полягає у неприйнятті рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 до Міністерства оборони України відповідно до вимог Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.

При цьому, суд враховує, що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняла рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум оформлене протоколом № 73 від 13.07.2018 (пункт 48 протоколу), яким правомірно відмовила у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 71/.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 205, 228, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Полтавського обласного військового комісаріату (ідентифікаційний код 07851296, вул. Шевченка, 78-а, м. Полтава, 36039), Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168) про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 до Міністерства оборони України

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич