Справа № 522/12666/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/12666/18
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюк Г.В.

- Шляхтицький О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року, прийнятого у письмовому провадженні (суддя Завальнюк І.В.) у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та просило визнати протиправними та скасувати постанови ВП №56252475 від 27.06.2018 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., від 27.06.2018 про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Приморського районного суду міста Одеси № 522/13694/17 від 18.10.2017, з урахуванням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити нарахування пенсії згідно Довідки про нараховане грошове забезпечення № 447 від 13.05.2017, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед звільненням з військової служби, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до складу якого включені щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за перебування в зоні проведення АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація , винагорода за виконання поставлених бойових завдань на території противника, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, в розмірі 14 234,26 грн.; зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 08.12.2016. Після набрання вказаною постановою законної сили, ГУ ПФУ в Одеській області листом від 03.03.2018 № 3475/03 здійснило запит довідки до Одеського обласного військового комісаріату, оскільки в довідці № 447 від 13.05.2017 відсутнє грошове забезпечення у розмірі 14234,26 грн., в якому просило надати відомості про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. В подальшому, листом від 03.05.2018 до управління ПФУ надійшла постанова від 24.04.2018 про відкриття виконавчого провадження. Листом від 11.05.2018 № 7429/03 Управлінням доведено до відома виконавчої служби про надіслання запиту до обласного військомату та відкладення виконавчих дій з цієї підстави. 16.05.2018 до управління ПФУ надійшов лист обласного військомату від 14.05.2018 № 3532, адресований командиру вч НОМЕР_1 , в якому здійснено запит щодо отримання довідки від 13.05.2017 № 447 про додаткові види грошового забезпечення, однак на момент звернення позивача до суду вказана довідка на його адресу так і не надійшла. Таким чином, вини Управління у невиконанні судового рішення через відсутність відповідної довідки немає, однак спірними постановами на Управління накладено штраф в розмірі 10200 грн. та стягнуто виконавчий збір в розмірі 14892 грн. за наявності підстав для зупинення виконавчих дій. При цьому державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження припустився помилки, не врахувавши постанову апеляційного суду, який виключив одноразову грошову допомогу при звільненні з бази перерахунку пенсії. Зважаючи на поважність причин невиконання виконавчого документу, які не залежать від Управління ПФУ, позивач просить скасувати вказані постанови, як безпідставні та передчасні.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник головного управління звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Окрім того, скаржник зазначає, що листом від 11.05.2018 № 7429/03 Управлінням доведено до відома виконавчої служби про надіслання вищезазначеного запиту до Одеського обласного військового комісаріату щодо надання довідки про додаткові види грошового забезпечення, виплачену ОСОБА_1 за 24 останні місяці служби поспіль перед місяцем звільнення. У листі також заявлено про відкладення виконання виконавчого листа № 522/13694/17, виданого 22.03.2018 Приморським районним судом міста Одеси, до отримання ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Однак, 14.06.2018 до ГУ ПФУ в Одеській області із супровідним листом від 06.06.2018 № 091-4866 надійшла постанова державного виконавця про накладення штрафу від 06.06.2018 в розмірі 5100 грн., відповідно до ст.ст. 63,75 Закону України Про виконавче провадження.

09.07.2018 до ГУ ПФУ в Одеській області із супровідним листом від 27.06.2018 № 091-5620 надійшла постанова державного виконавця від 27.06.2018 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., відповідно до ст.ст. 63,75 Закону України Про виконавче провадження - за повторне невиконання рішення суду без поважних причин.

Також 09.07.2018 до ГУ ПФУ в Одеській області із супровідним листом від 27.06.2018 № 091-5623 надійшла постанова державного виконавця від 27.06.2018 про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892 грн., відповідно до ст.ст. 3, 27, 40 Закону України Про виконавче провадження.

Зважаючи на поважність причин невиконання виконавчого документу, які не залежать від Управління ПФУ, позивач просить скасувати вказані постанови, як безпідставні та передчасні.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Обставини справи.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 18.10.2017 по справі № 522/13694/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області задоволені: визнано протиправними дії (бездіяльність) та такими, що порушують права ОСОБА_1 як людини передбачені ст.1 Протоколу №1 до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ГУПФ України в Одеській області щодо невиконання завдань покладених на нього п.п.1,3 п.4 Положення про головні управління ПФ України в Автономної Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено Постановою правління ПФ України від 22.12.2014 щодо здійснення контролю за призначенням і виплатою пенсії ОСОБА_1 , розмір якої обчислений з грошового забезпечення до якого не були включені щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні; зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити нарахування пенсії згідно Довідки про нараховане грошове забезпечення №447 від 13.05.2017р., які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед звільненням з військової служби, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення до складу якого включені щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за перебування в зоні проведення АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, винагорода за виконання поставлених бойових завдань на території противника, які отримував він протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, в розмірі 14 234,26 грн.; зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 08.12.2016.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18.10.2017 в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області стосовно здійснення контролю за призначенням і виплатою пенсії ОСОБА_1 , розмір якої обчислений із грошового забезпечення до якого не було включення одноразова грошова допомога при звільненні; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області здійснити нарахування, призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі з розрахунку грошового забезпечення враховуючи одноразову грошову допомогу при звільненні - скасовано. Прийнято в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області стосовно здійснення контролю за призначенням і виплатою пенсії ОСОБА_1 , розмір якої обчислений із грошового забезпечення до якого не було включення одноразова грошова допомога при звільненні; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області здійснити нарахування, призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі з розрахунку грошового забезпечення враховуючи одноразову грошову допомогу при звільненні відмовлено. В іншій частині постанову залишено без змін.

З метою виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 по справі № 522/13694/17, яке набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснило до ІНФОРМАЦІЯ_1 запит від 03.03.2018 № 3475/03 довідки № 447 від 13.05.2017 для перерахунку пенсії.

У відповідь листом від 14.05.2018 № 3532 Військовий комісар Одеського обласного військового комісаріату довів до відома Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про запит довідки № 447 від 13.05.2017 у Командира військової частини НОМЕР_1 для надання останньої до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Поряд із тим, 03.05.2018 до ГУ ПФУ в Одеській області надійшла постанова відділу примусового виконання рішень ВП № 56252475 від 24.04.2018 про відкриття виконавчого провадження.

Листом від 11.05.2018 № 7429/03 Управлінням доведено до відома виконавчої служби про надіслання вищезазначеного запиту до Одеського обласного військового комісаріату щодо надання довідки про додаткові види грошового забезпечення, виплачену ОСОБА_1 за 24 останні місяці служби поспіль перед місяцем звільнення. У листі також заявлено про відкладення виконання виконавчого листа № 522/13694/17, виданого 22.03.2018 Приморським районним судом міста Одеси, до отримання ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1

14.06.2018 до ГУ ПФУ в Одеській області із супровідним листом від 06.06.2018 № 091-4866 надійшла постанова державного виконавця про накладення штрафу від 06.06.2018 в розмірі 5100 грн., відповідно до ст.ст. 63,75 Закону України Про виконавче провадження.

09.07.2018 до ГУ ПФУ в Одеській області із супровідним листом від 27.06.2018 № 091-5620 надійшла постанова державного виконавця від 27.06.2018 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., відповідно до ст.ст. 63,75 Закону України Про виконавче провадження - за повторне невиконання рішення суду без поважних причин.

Також 09.07.2018 до ГУ ПФУ в Одеській області із супровідним листом від 27.06.2018 № 091-5623 надійшла постанова державного виконавця від 27.06.2018 про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892 грн., відповідно до ст.ст. 3, 27, 40 Закону України Про виконавче провадження.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач доказів підтвердження виконання рішення суду у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження не надав, а тому постанови ВП №56252475 від 27.06.2018 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., від 27.06.2018 про стягнення виконавчого збору в розмірі 14892 грн є правомірними .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його частково помилковим.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.6 Закону України, від 02.06.2016, № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно п.1. Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі ,затвердженого Наказом Мінюсту від 20.04.2016, № 1183/5 Відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції) через відповідні управління державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління).

Частиною 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

На підставі ч. 2 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, згідно із ч. 4 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1-2 ст.74 Закону України, від 02.06.2016, № 1404-VIII "Про виконавче провадження" Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 75 Закону № 1404-VIII , у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22 грудня 2014 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485 (далі Положення № 28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами). Відповідно до норм Положення № 28-2, Головні управління Пенсійного фонду України в областях здійснюють зокрема призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи,колегія суддів зазначає наступне, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що за правилами статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Разом з цим, судом першої інстанції враховано, що на момент виникнення спірних правовідносин боржником вимоги виконавчого документа у повному обсязі не виконано, обставини, які б звільняли боржника від виконання судового рішення під час розгляду справи не підтвердились.

Висновку про те, що, оскільки у встановлений законом строк для добровільного виконання судового рішення підтвердження повного його виконання позивачем не надано, державним виконавцем правомірно розпочато примусове виконання виконавчого документа та стягнуто виконавчий збір, а отже обставини для скасування постанов державного виконавця відсутні.

Аналіз вишенаведених норм показав, що за примусове виконання виконавчого документа справляється відповідний збір, про що державний виконавець зобов`язаний зазначити при відкритті виконавчого провадження та прийняти окреме рішення про стягнення з боржника виконавчого збору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного суду від 07 березня 2018 року у справі №750/7654/17.

Однак,колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності постанови про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн. за невиконання рішення з огляду на наступне:

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 06.06.2018 року № 56252475, на ГУПФУ в Одеській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2018 року постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП № 56252475 від 06.06.2018 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 гривень визнана протиправною та скасована. Рішення набрало законної сили.

Згідно з ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів зазначає, так як рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2018 року постанова про накладення штрафу була скасована, державний виконавець не повинен був накладати штраф за невиконання рішення у подвійному розмірі.

А тому апеляційний суд вважає, що прийняття постанови про накладання штрафу на Головне управління у подвійному розмірі є неправомірним, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року в цій частині підлягає скасуванню.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч.4 ст.243 КАС України,судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.311,315,317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року скасувати.

Прийняти нове,яким позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати постанову ВП №56252475 від 27.06.2018 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

В іншій частині позову-відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 22 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.