Справа № 308/4223/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4223/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
- головуючого - судді Іванова А.П.,
- за участю секретаря Боти О.І.,
- представника позивача - Балог О.Ю.,
- відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )
- перекладача Уилах І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, матеріали адміністративну справи за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянки Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з нею у супроводі її неповнолітній син ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України,-
встановив:
Позивач - Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом громадянки Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з нею у супроводі її неповнолітній син ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 серпня 2018 року відповідачка громадянка Афганістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з наміром подальшого нелегального виїзду до держав членів ЄС прибула до України разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ). Державний кордон перетнула у пункті пропуску «Одеса-авіа» за своїм національним закордонним паспортом № НОМЕР_2 , із вклеєною до нього візою України № НОМЕР_3 з терміном дії з 09.07.2018 по 06.10.2018. 06.10.2018 року у відповідачки закінчився дозволений 90-денний строк перебування в Україні, проте територію України по завершенню цього строку умисно не залишила та в порушення вимог ст.. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» продовжувала нелегально перебувати в Україні. Замість вжиття заходів щодо виїзду з України у законний спосіб відповідачка віднайшла можливість незаконно потрапити до Угорської республіки. Для реалізації свого протиправного наміру увійшла в контакт з особами, які за зверненням відповідачки організували її незаконне переправлення через державний кордон з України в Угорську Республіку у складі груп осіб. 11.04.2019 року незаконно, поза пунктом пропуску, відповідачка перетнула державний кордон з України в Угорську Республіку в районі прикордонного знаку №343, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак після незаконного перетину кордону у складі групи осіб була затримана представниками прикордонної поліції Угорської Республіки, після чого о 00.30, 13 квітня 2019 року в пункті пропуску «Тиса» Чопського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та ОСОБА_5 про ремісію осіб була переведена на території України у встановленому Угодою порядку під час проведення прикордонного-представницької зустрічі.
Позивач вказує, що відповідачка знаючи про можливість легально в`їхати до ЄС, обрала незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому вона неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху. Своїми діями відповідачка вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ч. ст.204-1 КУпАП, та відповідно до ст.. 263 КУпАП була затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.
Посилаючись на те, що відповідачка підстав для законного перебування на території України немає, кошти, бажання та намір щодо самостійного повернення на батьківщину у неї відсутні, остання вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, що виразилось у спробі незаконного перетину державного кордону з України в Угорську республіку в складі групи осіб, суми коштів необхідних для внесення застави згідно пояснень відповідачки вона та її родичі не мають, звернень від керівників підприємств, установ чи організацій щодо взяття відповідача на поруки до Чопського прикордонного загону не надходило, угоди про реадмісію осіб між Україною та Ісламською республікою Афганістан не укладено, позивач просить затримати громадянку Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з нею у супроводі її неповнолітній син ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з метою забезпечення видворення за межі території України.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.
Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, однак просила при можливості залишити її в Україні. Пояснила, що усвідомлювала , що термін дії візи закінчився і , що знаходиться в Україні нелегально. Також додала , що мала намір нелегальним шляхом потрапити до Німеччини з метою працевлаштування.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 11.04.2019 року незаконно, поза пунктом пропуску, відповідачка ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ( з нею у супроводі її неповнолітній син ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ) перетнула державний кордон з України в Угорську Республіку в районі прикордонного знаку №343, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак після незаконного перетину кордону у складі групи осіб була затримана представниками прикордонної поліції Угорської Республіки, після чого о 00.30, 13 квітня 2019 року в пункті пропуску «Тиса» Чопського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та ОСОБА_5 про ремісію осіб була переведена на території України у встановленому Угодою порядку під час проведення прикордонного-представницької зустрічі.
Документом, що посвідчує особу відповідачки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є закордонний паспорт громадянки Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 серії № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). А документом, що підтверджує особу її сина ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) є закордонний паспорт громадянина Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії № НОМЕР_4 , виданий на ім`я OMARI AHMAD ILYAS (а.с.6).
Законні підстави перебування на території України у відповідачки та її неповнолітнього сина відсутні.
З метою з`ясування обставин правопорушення відповідачку та її неповнолітнього сина було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.
Вказані обставини підтверджуються: даними протоколу про адміністративне затримання від 13.04.2019 р.(а.с.7), протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 13.04.2019 р. (а.с.8-9), актами приймання передавання особи від 13.02.2019 року(а.с.10-11), протоколом зустрічі помічника Прикордонного Уповноваженого України і помічника Прикордонного уповноваженого Угорщини, яка відбулась 13 квітня 2019 року в райорні прикордонного знаку №363 (а.с.12).
Дії громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з нею у супроводі її неповнолітній син ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ) кваліфіковані за ч. 2 ст.204-1 КУпАП.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).
Згідно з позицією Верховного Суду за аналогічними спірними правовідносинами, викладеними у пунктах 25,26 та 28 постанови від 07.02.2019 року по адміністративній справі № 308/8109/17, підставою для звернення органу охорони державного кордону до адміністративного суду з позовом про примусове видворення особи за межі території України є факт її затримання в межах контрольованого прикордонного району під час або після незаконного перетинання державного кордону України.
За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Судом встановлено, що відповідачка коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.
Судом встановлено,що відповідачка громадянка Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з нею у супроводі її неповнолітній син ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ) законних підстав для перебування на території України немає, використовувала Україну виключно як країну транзиту, наміру залишатися в Україні для подальшого життя не мала, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не зверталася.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що громадянка Ісламської республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з нею у супроводі її неповнолітній син ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не має законних підстав для перебування на території України порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. ст. 14, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд, -
вирішив:
Затримати громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею у супроводі її неповнолітній син ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Повний текст рішення складено 16 квітня 2019 року.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду А.П. Іванов