Справа № 500/2064/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2766/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року в справі № 500/2064/18 (головуючий суддя - Осташ А. В., м. Тернопіль, повне судове рішення складено 31 січня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, викладене в листі №12939/05 від 16.08.2018 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", а саме з 05.07.2002 по 02.07.2015 на посаді електрозварника ручного зварювання. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 04 травня 2018 року.

Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року вирішено стягнути з бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5063 (п'ять тисяч шістдесят три) грн 28 (двадцять вісім) коп.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідачем - Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що в даній адміністративній справі, на думку відповідача, жодним чином не обґрунтовано заявлену адвокатом вартість наданих ним послуг з посиланням на складність справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволення, а судове рішення - підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частини третьої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями частин першої, другої та третьої статті 134 КАС передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині четвертій вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частин шостої та сьомої у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті (щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, наданими послугами, часом витрачених адвокатом на виконання робіт, обсягу наданих послуг, ціною позову та ін.) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що позивачем через свого представника на підтвердження понесених витрат надано суду наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги від 04.09.2018 №04/09 (аркуш справи 111-112); копію тарифів на обчислення вартості послуг (аркуш справи 113); копію акта про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №04/09 від 04 вересня 2018 року (аркуш справи 114); меморіальний ордер від 27.09.2018 (аркуш справи 115); квитанцію про оплату послуг за договором про надання правничої допомоги (аркуш справи 116).

Як вбачається з наведених документів, розмір судових витрат позивача на оплату гонорару його представникові за надання правової (правничої) допомоги становить 5063,28 грн.

Відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Виходячи із приписів частин 6 і 7 статті 134 КАС України суд апеляційної інстанції вважає, що витрати на правничу допомогу належним чином підтверджені, співмірні із складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, а тому підлягають відшкодуванню у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - залишити без задоволення, а додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року в справі № 500/2064/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 22 квітня 2019 року.