Справа № 420/96/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/96/19
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірним не виконання вимог законів України, про зобовязання провести перерахунок пенсії та виплату заборгованості, стягнути кошти у відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся з позовом до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не виконанні вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Також позивач просив зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії та виплату заборгованості за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 12198 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що він відповідно до Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про соціальний захист дітей війни» має отримувати пенсію, яка піддається щоквартальній індексації, та щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте вимоги цих законів відповідачем не виконуються з моменту прийняття цих законів, що спричинило моральні страждання та унеможливило функціонування позивача, як особистості, на конституційних засадах.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України, а саме оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом

Розяснено позивачу право повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року року, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що повертаючи позовну заяву без розгляду через несплату ним судового збору Одеський окружний адміністративний суд позбавив його права на оскарження в суді бездіяльності відповідача. Додатково апелянт зазначив, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, не врахував розмір його пенсії за віком, яка становить єдине джерело існування, та яка є нижчою за середню по Україні.

Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 січня 2019 року, засобами поштового звязку, ОСОБА_2 звернувся з позовом до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, в якому просив визнати неправомірним не виконання відповідачем вимог Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про соціальний захист дітей війни», зобовязати провести перерахунок пенсії та виплату заборгованості за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року, стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 12198 грн. (а.с. 6, 7).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та зазначений позов був залишений без руху для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- належним чином оформленого адміністративного позову;

- обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, яку позивач просить суд стягнути з відповідача;

- інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, ксерокопії яких додано до позовної заяви;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- засвідчених копій доказів, які додано до позовної заяви;

- доказів сплати судового збору.

На виконання вимог зазначеної ухвали позивач, у встановлений строк 29.01.2019 р., надав позовну заяву у новій редакції, в якій, як і у заяві про усунення недоліків просив звільнити його від сплати судового збору (а.с. 10-13).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року позовну заяву було повернуто позивачеві.

Постановляючи ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, усунув лише один недолік - зазначивши, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача, з цим самим предметом та з цих самих підстав.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 , ч. 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вимоги до позовної заяви викладені в ст.ст. 160, 161 КАС України, та їх недодержання є підставою для залишення позову без руху. У свою чергу не усунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, є підставою для повернення такої позовної заяви позивачеві (п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не усунення позивачем таких недоліків позовної заяви, як надання обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, оскільки у позові заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди (п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС); відсутність викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, не зазначення інших відомостей, необхідних для правильного вирішення справи ( п. 5 ч. 5 та ч. 9 ст. 160 КАС України); не зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додані до позову, не засвідчення належним чином копії листа доданого до позову (п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Зазначені недоліки не були усунені позивачем, не зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без руху містить детальний опис виявлених недоліків та спосіб їх усунення.

Апеляційна скарга та заява про усунення недоліків апеляційної скарги не містять обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки суду першої інстанцій.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав повернення позовної заяви є не надання позивачем доказів сплати судового збору.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що підставою для повернення позову не може бути ненадання позивачем в цій справі доказів сплати судового збору, за наявності при цьому підстав для звільнення від його сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, у разі коли предметом позову є захист соціальних прав, суд може своєю ухвалою звільнити від його сплати, що узгоджується із приписами ч. 1 ст. 133 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що положення статей КАС України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суд повинен встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища

Заявляючи в позові клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач надав копію довідки про розмір своєї пенсії. Суд першої інстанції в ухвалі від 14.01.2019 року, відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, не навів мотивів такої відмови, з урахуванням наданої позивачем копії довідки про розмір пенсії.

В оскаржуваній ухвалі від 04.02.2019 року, повертаючи позов, суд першої інстанції послався на те, що надана копія довідки про розмір пенсії не є достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору за відсутності інших доказів того, що пенсія є єдиним джерелом доходу.

Колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення, проте суд першої інстанції, залишаючи позов без руху, не зазначив, які саме документи необхідно надати позивачу, щоб скористатись правом на звільнення від сплати судового збору, а лише вказав на необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом подання доказів про сплату судового збору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що в цій справі не може бути підставою для повернення позову - не надання позивачем доказів сплати судового збору.

Оскільки не надання доказів сплати судового збору не є єдиною підставою повернення позовної заяви, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала має бути змінена шляхом виключення з мотивувальної частини посилання, як на підставу для повернення позовної заяви, несплату позивачем судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції правильно вирішив питання щодо повернення позову, але з помилковим застосування норм процесуального права в частині яка стосується судового збору, у звязку з чим, апеляційна скарга має бути задоволена частково, а оскаржувана ухвала змінена в мотивувальній частині.

Керуючись 294, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірним не виконання вимог законів України, про зобовязання провести перерахунок пенсії та виплату заборгованості, стягнути кошти у відшкодування моральної шкоди змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання, як на підставу для повернення позовної заяви несплату судового збору

В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.04.2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4