Справа № 420/1416/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1416/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 65122, АДРЕСА_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4а), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

Встановив:

11 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, у якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25.10.2018 року №843018, про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №1835 від 13.10.2000року з моменту її призначення, тобто з 10.11.2011 року.

зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі виплатити ОСОБА_1 недоотримані, за період з 10.11.2011 року по день прийняття даного судового рішення, суми пенсійних виплат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.03.2018 року справа № 420/1416/19 розподілена на суддю Токмілову Л.М..

Ухвалою судді від 15.03.2019 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у строк визначений в ухвалі суду усунути недоліки позовної заяви.

26.03.2019 року позивач усунув недоліки, які стали підставою залишення позову без руху.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

18.04.2019 року за вх. №ЕП/2947/19 від представника відповідача надійшов відзив на позов.

В обґрунтування позову позивачем зазначається, що він отримує державну пенсію за віком, призначену йому Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ), обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне і страхування». 07.09.2018 та 09.10.2018 року позивач звертався до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси з заявами про перерахунок пенсії, однак у відповідь отримав відмову в перерахунку пенсії згідно довідки №1835 від 13.10.2000року у зв'язку з тим, що заробітна плата згідно довідки №3869-п-01-19 від 14.11.2011р. за період 01.01.1988 по 31.12.1992р.р. в Чорноморському виробничому об'єднанні рибної промисловості «Антарктика» вже включена до розрахунку пенсії позивача. Позивач вважає, що зазначене рішення є протиправним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, а саме Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне і страхування», а тому підлягає скасуванню.

18.04.2019 року за вх. №ЕП/2947/19 від представника відповідача надійшов відзив на позов. Згідно зазначеної заяви по суті Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі не погоджується з вимогами, викладеними в позовній заяві. В обґрунтування власної правової позиції представником відповідача зазначено, що під час розгляду заяви позивача про проведення йому перерахунку пенсії відповідачем було враховано всі дійсні факти та обставини нарахування пенсії позивачу, відомості щодо нарахування заробітної плати у період з 01.01.1988 по 31.12.1992 року включені до визначення розміру пенсії. Таким чином, підстави визнання оскаржуваного рішення протиправним відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач з 10.11.2011 року одержує державну пенсію за віком, призначену йому Управлінням Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ), обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне і страхування» (а.с. 51).

07.09.2018 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії з (моменту призначення відповідно довідки №1835 від 13.10.2000 року. 14.09.2018 року ним було отримано листа №348/Л-01 Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про необхідність звернутися до управління із заявою про перерахунок пенсії та надати до неї оригінал довідки №1835 від 13.10.2000 року (а.с. 51).

09.10.2018 року позивач повторно звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про перерахунок розміру пенсії з урахуванням заробітної плати згідно довідки №1835 від 13.10.2000 року (а.с. 52).

Однак, рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25.10.2018 року №843018 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно довідки №1835 від 13.10.2000 року у зв'язку з тим, що заробітна плата згідно довідки №3869-п-01-19 від 14.11.2011р. за період 01.01.1988 по 31.12.1992р.р. в Чорноморському виробничому об'єднанні рибної промисловості «Антарктика» вже включена до розрахунку пенсії позивача (а.с. 52).

У зв'язку із зазначеною відмовою позивач і звернувся до Одеського окружного адміністративного суду для захисту своїх прав та інтересів.

Правові відносини, що виникли, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне і страхування».

Так, відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно п.п.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1) (далі - Порядок №22-1), за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Отже, особові рахунки визнані тими первинними документами, на підставі яких може бути видана довідка про заробітну плату для призначення пенсії.

Як встановлено судом, для обчислення розміру пенсії позивачем було надано довідку Державним архівом області Одеської обласної державної адміністрації №1835 від 13.10.2000 року (а.с. 53).

Вказана довідка була видана належною архівною установою та містить інформацію щодо загального розміру заробітної плати позивача за період з 1988 року по 1992 рік та розмір заробітної плати помісячно.

Судом встановлено, що довідка №1835 від 13.10.2000 року, яка подавалась позивачем для призначення пенсії, містить всі необхідні відомості стосовно заробітної плати та періоду роботи у даній організації.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Суд критично ставиться до посилання пенсійного органу стосовно того, що розрахунок середньомісячного заробітку для обчислення пенсії проведено відповідно до архівної довідки про заробітну плату №3869-Л-01-19 від 14.11.2011 року, оскільки у матеріалах справи дана довідка відсутня, суд вбачає за неможливе з'ясування того, ким ця довідка видана, на чиє ім'я та які відомості містяться у документі за вказаними реквізитами. Натомість, позивачем відповідний документ до суду надано було, а відповідачем у відзиві на позов відомості щодо нарахованих сум заробітної плати у період 01.01.1988 по 31.12.1992р.р. стосовно позивача не заперечуються.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25.10.2018 року №843018, про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Разом з тим, суд вважає за неможливе задоволення позовних вимог стосовно зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №1835 від 13.10.2000року з моменту її призначення, тобто з 10.11.2011 року та зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі виплатити ОСОБА_1 недоотримані, за період з 10.11.2011 року по день прийняття даного судового рішення, суми пенсійних виплат з огляду на наступне.

Згідно ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

У відповідності до положень ст..46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

У позовній заяві позивач зазначає, що довідка №1835 від 13.10.2000 року була надана позивачем до пенсійного органу разом з іншими документами для обчислення пенсії у 2011 році. Відповідач, в свою чергу, зазначає, що така довідка у матеріалах пенсійної справи позивача відсутня.

Суд зазначає, що позивачем не надано жодних письмових доказів, які б свідчили про дійсний факт надання такої довідки позивачем у 2011 році. Оскільки фактично первинна заява про перерахунок суми пенсії була подана позивачем 07.09.2018 року, то пенсія підлягає перерахунку з 01.09.2018 року.

Крім цього, суд зауважує, що позивачем не було додано довідку №1835 від 13.10.2000 року до заяви від 07.09.2018 року. Разом з тим, у відповідності до положень ст..44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Під час розгляду даної заяви відповідач міг та мав би не розглядати заяву по суті, а запропонувати позивачеві надати довідку №1835 від 13.10.2000 року, однак цього зроблено не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №1835 від 13.10.2000 року з моменту її призначення, тобто з 10.11.2011 року та зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі виплатити ОСОБА_1 недоотримані, за період з 10.11.2011 року по день прийняття даного судового рішення, суми пенсійних виплат підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується Квитанцією №213 від 11.02.2019 року (а.с. 3).

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 384,20 грн. пропорційно до задоволених вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 65122, АДРЕСА_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4а), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 25.10.2018 року №843018, про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №1835 від 13.10.2000 року з 01.09.2018 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі виплатити ОСОБА_1 недоотримані, за період з 01.09.2018 року по день прийняття даного судового рішення, суми пенсійних виплат.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4а; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 65122, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 22.04.2019 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.