Справа № 240/5855/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Житомир справа №240/5855/18

категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання зареєструвати подоткові накладні,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Івниця" звернулось до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області про відмову реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

- рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області №879498/32277345 від 13 серпня 2018 року;

- рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області №879501/32277345 від 13 серпня 2018 року;

- рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області №879502/32277345 від 13 серпня 2018 року;

- рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області №879503/32277345 від 13 серпня 2018 року;

- рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області №879499/32277345 від 13 серпня 2018 року;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018, №23 від 31.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не мав правових підстав для прийняття вказаних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки платником податків надано контролюючому органу усі належні первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Таким чином, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи. Підготовче судове засідання у справі призначено на 15.01.2019 о 10:00.

Через відділ документального забезпечення суду від Головного управління ДФС у Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву вих. №38/06-30-10-03 від 08.01.2019 відповідно до змісту якого контролюючий орган просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі за безпідставністю (а.с.30-31, том 2).

Також, від Державної фіскальної служби України через відділ документального забезпечення суду 09 січня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву вих. №19/06-30-10-03 від 08.01.2019 відповідно до змісту якого контролюючий орган просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі за безпідставністю. В обґрунтування якого зазначено, що ТОВ "Івниця" включено до переліку ризикових платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, які визначені на виконання Постанови КМУ від 21.02.2018 №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Зазначено, що надісланні в електронному вигляді позивачем документи розглядалися комісією ГУ ДФС у Житомирській області. Проте, при детальному розгляді документів надісланих від позивача окрім того, що деякі з них не відкривались, також було встановлено ряд порушень. В договорі поставки молока № 22 від 01.01.2018 в п.п.2.1 зазначено, що постачання товару здійснюються транспортом покупця, або залученим ним перевізником, за рахунок покупця. Показники кількості та якості молока вказуються у товарно - транспортній накладній від постачальника встановленого зразка, але ТТН з відміткою отримання товару на розгляд комісії ГУ ДФС у Житомирській області не надавались. Зокрема, при перевірці документів було встановлено саме неправомірність винесення податкових накладних, оскільки відсутня жодна із подій передбачених ст. 187 ПК України. З огляду на викладене, просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Івниця" у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.34-35, том 2).

В підготовче судове засідання, призначене на 15.01.2019 о 10:00 прибули представник позивача та представник відповідача. Оголошено перерву до 12 лютого 2019 року об 11:00 та надано час для написання відповіді на відзив відповідача (а.с.45, том 2).

15 січня 2019 року через відділ документального забезпечення суду від Головного управління ДФС у Житомирській області надійшли додаткові пояснення по справі вих. №52/06-30-10-03 від 15.01.2019 (а.с.48-51, том 2).

Від представника позивача 11 лютого 2019 року через відділ документального забезпечення суду надійшла відповідь на відзив з додатками (а.с.63-95, том 2).

В підготовче судове засідання, призначене на 12.02.2019 об 11:00 прибули представник позивача та представник відповідача. У зв'язку із клопотанням представника позивача про надання часу для подачі заперечення стосовно відповіді на відзив, продовжено підготовче судове засідання до 28 лютого 2019 року о 14:40 (а.с.111, том 2).

28 лютого 2019 року на офіційну електронну адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від Головного управління ДФС у Житомирській області № 248/06-30-1003 від 25.02.2019 (а.с.114-124, том 2).

Аналогічні заперечення на відповідь на відзив від Головного управління ДФС у Житомирській області № 248/06-30-1003 від 25.02.2019 були також подані через відділ документального забезпечення суду 28.02.2019 (а.с.125-130, том.2).

28 лютого 2019 року в підготовче судове засідання прибули представник позивача та представник відповідача. Протокольною ухвалою від 28.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті про що зафіксовано секретарем судового засідання у протоколі судового засідання від 28 лютого 2019 року. Оголошено перерву в судовому засіданні до 12 березня 2019 року о 14:00 (а.с.131, том 2).

В судовому засіданні 12 березня 2019 року, в яке прибули представник позивача та представник відповідача, оголошено перерву до 01 квітня 2019 року о 10:30 (а.с. 134-135, том 2).

01 квітня 2019 року в судове засідання прибули представник позивача та представник відповідача. Оголошено перерву в судовому засіданні до 09 квітня 2019 року о 12:00 для надання додаткових доказів представнику позивача (а.с.138-139, том 2).

В судове засідання, призначене на 09.04.2019 о 12:00 прибули представник позивача та представник відповідачів.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів щодо задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Івниця" (, далі - ТОВ "Івниця") є юридичною особою, яка створена 23.07.2003. Профільним видом діяльності підприємства є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних ( код КВЕД 01.11) та розведення великої рогатої худоби молочних порід (код КВЕД 01.41).

Як встановлено із матеріалів справи, 01.01.2018 між ТОВ "Івниця" (Постачальник) в особі директора ОСОБА_3 та ПАТ "Житомирський Маслозавод" (Покупець) в особі генерального директора ОСОБА_4 укладено договір поставки молока №22 (а.с.235-236, том 1).

Згідно з п.1.1 цього договору постачальник зобов'язується передати у власність покупцю молоко коров'яче незбиране, що відповідає по якості діючим стандартам (ДСТУ 3662), технічним умовам, ветеринарним і стаціонарним вимогам, а покупець зобов'язується прийняти молоко і оплачувати його вартість постачальнику, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.2.1. вказаного договору постачання товару здійснюється транспортом покупця, або залученим ним перевізником, за рахунок покупця.

Пунктом 3.10 передбачено, що в разі відповідності якості молока, 1-3 день після проведення лабораторного аналізу, постачальнику повертається товарно-транспортна накладна з відміткою "Прийнято". На основі товарно-транспортних накладних покупець складає реєстр та приймальну квитанцію форми 3-ПК (МС), які надаються постачальнику не пізніше 5 числа наступного місяця.

Крім того, 01.02.2017 між "Аларіт Буд" (орендодавець) в особі директора ОСОБА_5 з одного боку та ТОВ ТОВ "Івниця" (орендар) в особі директора ОСОБА_3 укладено договір оренди транспортних засобів №01/02/17 (а.с.16-17, том 2).

Згідно п.1 вказаного договору орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове користування транспортні засоби.

На виконання умов договору поставки молока №22, ТОВ "Івниця" було відвантажено покупцю ПАТ "Житомирський маслозавод" молоко у період з 01.07.2018 по 31.07.2018, що підтверджується приймальними квитанціями (а.с. 246-250, том 1, а.с.1-4, том.2) та спеціальними товарними накладними на перевезення молочної сировини (а.с. 65-95, том 2).

На підтвердження якості продукції ТОВ "Івниця" отримано експертні висновки №001161 п/18 від 02.07.2018, №001361 п/18 від 26.07.2018 про відповідність продукції.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, молоко було відвантажено на адресу ПАТ "Житомирський маслозавод", що підтверджується видатковою накладною №86 від від 31.07.2018 (а.с. 242, том 1) та прийомна квитанція №МКФ499 від 31.07.2018 за період з 01 до 31 липня 2018 року (а.с.243 том 1).

Оплату вартості поставленої продукції було здійснено покупцем згідно платіжних доручень №6643 від 03.07.2018, №6686 від 05.07.2018, №6740 від 10.07.2018, №6856 від 19.07.2018, №6901 від 24.07.2018 (а.с.5-9, том 2).

Встановлено та не заперечується сторонами, що за правилом першої події ТОВ "Івниця" було виписано та направлено на реєстрацію податкові накладні №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018, №23 від 31.07.2018 однак, реєстрацію вказаних податкових накладних було зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, оскільки підприємство відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку (а.с.16, 60, 104, 147, 191 том1).

З метою підтвердження правомірності реєстрації податкових накладних, позивачем засобами електронного звязку в електронному вигляді надіслано на адресу відповідача повідомлення №3 від 08.08.2018, №4 від 09.08.2018, №5 від 09.08.2018, №6 від 09.08.201, №7 від 09.08.2018 в яких зазначено, що ТОВ "Івниця" являється виробником згідно КВЕД 01.41- розведення великої рогатої худоби молочних порід, дана продукція (молоко) реалізовується щоденно на ПАТ "Житомирський маслозавод". Зокрема, позивачем було надано: приймальні квитанції, договір, реєстр молока (а.с. 17, 61, 105, 148, 192 том 1).

Рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №879498/32277345 від 13.08.2018, №879501/32277345 від 13.08.2018, №879502/32277345 від 13.08.2018, №879503/32277345 від 13.08.2018, №879499/32277345 від 13.08.2018 відмовлено у реєстрації податкових накладних №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018, №23 від 31.07.2018. Підставою відмови зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а.с. 59, 103, 146, 190, 234 том 1).

Вважаючи такі рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених п. 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вимогами п. 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 177), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається з п. 5 Порядку № 177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п. п. 6 та 7 Порядку № 177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що вимоги п.п. 6 та 7 Порядку № 177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов'язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрацію поданих позивачем податкових накладних зупинено (як зазначено в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних) через те, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Таким чином, зупиняючи реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Комісією застосовано формулювання, яке п.п. 6 та 7 Порядку не передбачено.

Вказане свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018 зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Згідно з вимогами п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На виконання п. 10 Порядку № 117 Державна фіскальна служба України 21 березня 2018 року наказом № 144 затвердила Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків (далі - Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків).

Порядком формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків передбачено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - ОСОБА_2).

Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п. 1.6 Критеріїв.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", та оформлюється протоколом.

До протоколу засідання Комісій обов'язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п. 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" як платників з ознаками ризиковості.

У Листі Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 "ОСОБА_2 ризиковості платника податку", зокрема, зазначено: "1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з п. 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у п.п. 1.1 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у п. 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС ".

Суд зазначає, що відповідачами не було надано: протоколу засідання Комісії або переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв; матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку; іншої інформації, що розглядається Комісією, яка, відповідно до Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, обов'язково додається до протоколу засідання Комісій.

Крім того, в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018 не зазначено за якою саме підставою позивача із указаних в п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.

Суд зазначає, що вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.

Відповідно до вимог п. 12 та 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з вимогами п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається з п. 15 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку № 117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Згідно з вимогами п.п. 18-20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до вимог п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як слідує з п.22 Порядку № 117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пункту 23 Порядку №117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Як встановлено із рішень комісії Головного управління ДФС у Житомирській області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №879498/32277345 від 13.08.2018, №879501/32277345 від 13.08.2018, №879502/32277345 від 13.08.2018, №879503/32277345 від 13.08.2018 про відмову у реєстрації податкових накладних №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Проте, як зазначалось раніше, ТОВ "Івниця" відповідачу та до позовної заяви були наданий усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній, а саме: договір поставки молока № 22 від 01.01.2018 (а.с.235-236 том 1), договір оренди транспортних засобів №01/02/17 (а.с.16-17, том 2), копії приймальник квитанцій №КВ254668/0 від 01.07.2018, №КВ254686/0 від 02.07.2018, №КВ254713/0 від 03.07.2018, №КВ254754/0 від 04.07.2018, №КВ2547776/0 від 05.07.2018, №КВ254792/0 від 06.07.2018, №КВ254812/0 від 07.07.2018, №КВ254845/0 від 08.07.2018, №КВ254845/0 від 08.07.2018, №КВ254845/0 від 08.07.2018, №КВ254863/0 від 09.07.2018, №КВ254883/0 від 10.07.2018, №КВ254931/0 від 11.07.2018, №КВ254960/0 від 12.07.2018, №КВ254980/0 від 13.07.2018, №КВ255011/0 від 14.07.2018, №КВ255028/0 від 15.07.2018, №КВ255045/0 від 16.07.2018, №КВ255093/0 від 17.07.2018, №КВ255108/0 від 18.07.2018, №КВ255153/0 від 19.07.2018, №КВ255179/0 від 20.07.2018, №КВ255206/0 від 21.07.2018, №КВ255223/0 від 22.07.2018, №КВ255251/0 від 23.07.2018, №КВ255275/0 від 24.07.2018, №КВ255304/0 від 25.07.2018, №КВ255324/0 від 26.07.2018, №КВ255340/0 від 27.07.2018, №КВ255367/0 від 28.07.2018, №КВ255399/0 від 29.07.2018, №КВ255428/0 від 30.07.2018, №КВ255444/0 від 31.07.2018 (а.с. 246-250, том 1, а.с.1-4, том.2) та спеціальними товарними накладними на перевезення молочної сировини (а.с. 65-95, том 2), видаткова накладна №86 від 31.07.2018 (а.с.242 том 1), прийомна квитанція №МКФ499 за липень 2018 року (а.с.243 том1), платіжними дорученнями №6643 від 03.07.2018, №6686 від 05.07.2018, №6740 від 10.07.2018, №6856 від 19.07.2018, №6901 від 24.07.2018 (а.с.5-9, том 2).

На підтвердження якості продукції позивачем були надані експертні висновки Житомирської регіональної Державної лабораторії №001161 п/18 від 02.07.2018, №001361 п/18 від 26.07.2018, ветеринарні свідоцтва Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів КА №007033 від 03.07.2018, КА №00704 від 27.07.2018 (а.с.238-241 том 1).

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

В даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішень №879498/32277345 від 13.08.2018, №879501/32277345 від 13.08.2018, №879502/32277345 від 13.08.2018, №879503/32277345 від 13.08.2018.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд приходить до висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправних та скасування рішень №879498/32277345 від 13.08.2018, №879501/32277345 від 13.08.2018, №879502/32277345 від 13.08.2018, №879503/32277345 від 13.08.2018 про відмову у реєстрації податкових накладних №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов'язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку №117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданих податкових накладних №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Проте, що стосується скасування Рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №879499/32277345 від 13.08.2018, суд зазначає наступне.

ТОВ "Івниця" було подано податкову накладну від 31.07.2018 № 23 для проведення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, як зазначалось раніше, комісією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення від 13 серпня 2018 року № 879499/32277345 про відмову в реєстрації податкової накладної №23 від 31.07.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що ними складена вказана вище накладна як зведена податкова накладна на підставі п. 201.4 Податкового кодексу України, так як постачання молока здісненні ним мають ритмічний характер.

Порядок заповнення податкової накладної затверджено наказом Міністерства фінансів від 31.12.2018 № 1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної (далі - Порядок).

Відповідно до п. 19 Порядку у разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, постачальником (продавцем) може бути складена зведена податкова накладна.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна", замість позначки "X" зазначається код ознаки 4 (складання зведених податкових накладних при ритмічному або безперервному характері постачання).

У графі 2 зведеної податкової накладної зазначається весь опис (номенклатура поставлених протягом місяця товарів/послуг.

При цьому відсутність факту оплати поставлених товарів/послуг (крім визнач: пунктом 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України) не звільняє постачальника (продавця) від складання зведеної податкової накладної.

Зведені податкові накладні (крім зведених податкових накладних, складених у, здійснення операцій, визначених пунктом 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України) не складаються на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок попередня оплата (аванс). У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/по протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом) на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останього дня такого місяця. В тому числі зведені податкові накладні виписуються за весь місяць один раз.

Проаналізувавши податкову накладну виписану позивачем №23 від 31.07.2018 (а.с.191 том 1) та надані на розгляд комісії ГУ ДФС у Житомирській області документи, суд дійшов висновку, що вказана податкова накладна не являються зведеною так як вона не містить позначок передбачених Порядком, окрім того виписана була неодноразово протягом місяця, про що свідчать попередні податкові накладні ТОВ "Івниця" №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018.

Отже, під час здійснення перевірки податкових накладних та додатково наданих документів податковим органом було встановлено неправомірність винесення податкової накладної №23 від 31.07.2018 року, оскільки була відсутня підстава для її написання у відповідності до ст. 187 ПКУ.

Так, ст.187 ПКУ передбачає, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Жодна із подій не передувала видачі податкової накладної №23 від 31.07.2018р. Суд погоджується з доводами податкового органу, що позивачем не надано доказів щодо права видачі податкової накладної №23 від 31.07.2018р.

Пояснення представника позивача, що спірна накладна є зведеною також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, та не надані докази на підтвердження суми ПДВ, зазначеної в цій податковій накладній.

З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ "Івниця" в частині скасування Рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №879499/32277345 від 13.08.2018 не підлягає задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачами в порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 17 620,00 грн відповідно до квитанції № 129ВА01В23 від 19.11.2018.

У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" в сумі 14 096,00 грн (чотирнадцять тисяч дев'яносто шість) з Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України шляхом пропорційного стягнення по 7 048,00 грн (сім тисяч сорок вісім гривень) з кожного із відповідачів.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" (вул. Миру, 31, с. Івниця,Андрушівський район, Житомирська область,13420. РНОКПП/) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, ОСОБА_2 53, 04053. РНОКПП/) , Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання зареєструвати подоткові накладні - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Головного управління ДФС у Житомирській області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №879498/32277345 від 13.08.2018, №879501/32277345 від 13.08.2018, №879502/32277345 від 13.08.2018, №879503/32277345 від 13.08.2018.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем фактичного подання податкові накладні: №11 від 05.07.2018, №12 від 10.07.2018, №21 від 19.07.2018, №22 від 24.07.2018.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" 14 096,00 грн (чотирнадцять тисяч дев'яносто шість) судових витрат по сплаті судового збору шляхом пропорційного стягнення по 7 048,00 грн (сім тисяч сорок вісім гривень) з кожного із відповідачів.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 22 квітня 2019 року.

Головуючий суддя О.Г. Попова