Справа № 160/8719/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Справа № 160/8719/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати в кратності, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 період роботи на провідних професіях, періоди служби в АТО за рішенням суду та період мобілізації;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до заяви про призначення пенсії з 03.05.2017 року.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до відповідача з заявою та відповідними документами для призначення пільгової пенсії. Відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії, посилаючись на те, що право на зарахування до стажу роботи у трикратному розмірі часу проходження військової служби мають тільки військовослужбовці. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період мобілізації на військову службу до спеціального та пільгового стажу в потрійному розмірі. Незважаючи на рішення суду відповідач знов відмовив в призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах мотивуючи свою відмову недостатністю пільгового стажу. Як зазначено позивачем, оскільки він був вивільнений від роботи на час призову в зв`язку з частковою мобілізацією на підставі Указу Президента України від 21.07.2014р. №607/2017 "Про часткову мобілізацію" з посади машиніста гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті та після звільнення у запас приступив до роботи на цій посаді, тому цей період повинен враховуватись до його стажу з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 №8. Застосовуючи роз`яснення Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 №8 пільговий стаж з урахуванням кратності за 1 рік - 3 місяці роботи, складає 12 років 07 місяців 03 дні (07 років 08 місяців 22 днів - робота по ст.140-20 років - роботи на провідних професіях + служба в АТО за рішенням суду - 01 рік 09 місяців 09 днів + період мобілізації - 07 місяців 02 дні = 10 років 01 місяць 03 дні). Таким чином пільговий стаж складає 26 років 03 місяці 23 дні, що достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах з моменту звернення до ПФУ, а саме з 03.05.2017 року. Тому, позивач вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують право на пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 22.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
11.12.2018 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що управління не погоджується з позовними вимогами позивача. Передумовою для зарахування періоду роботи 1 рік - 3 місяці є наявність стажу роботи на провідних професіях (ст.114 - 20) не менше 10 років. Стаж роботи за провідними професіями заявника складає 07 років 07 місяців 23 дні, оспорюваний період військової служби - 01 рік 09 місяців 09 днів (з урахуванням кратності АТО), загальний стаж на провідних професіях, з урахуванням періоду за позовними вимогами складає 09 років 05 місяців 01 день = 07 років 07 місяців 23 дні + 01 рік 09 місяців 09 днів, що недостатньо для зарахування зазначеного періоду відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8.
В судове засідання сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином.
Відповідно до п.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
Згідно посвідчення серія НОМЕР_1 від 25.01.2016 року ОСОБА_1 має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області прийнято рішення від 18.04.2018 року (набрало законної сили 21.05.2018р.), яким визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області неправомірними щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження ОСОБА_1 військової служби в особливий період з 15 червня 2015р. по 16 вересня 2015р., з 03 листопада 2015р. по 28 грудня 2015р., з 18 січня 2016р. по 19 лютого 2016р., з 23 лютого 2016р. по 25 березня 2016р. для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період мобілізації на військову службу з 15 червня 2015р. по 16 вересня 2015р., з 03 листопада 2015р. по 28 грудня 2015р., з 18 січня 2016р. по 19 лютого 2016р., з 23 лютого 2016р. по 25 березня 2016р. до спеціального та пільгового стажу ОСОБА_1 в потрійному розмірі.
- 03.05.2017 року ОСОБА_1 було подано заяву на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення";
- 10.05.2017 року було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи;
- рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2018р. по справі №185/4176/17 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період мобілізації на військову службу з 15 червня 2015р. по 16 вересня 2015р., з 03 листопада 2015р. по 28 грудня 2015р., з 18 січня 2016р. по 19 лютого 2016р., з 23 лютого 2016р. по 25 березня 2016р. до спеціального та пільгового стажу ОСОБА_1 в потрійному розмірі;
- згідно трудової книжки та довідки, яка уточнює пільговий характер роботи від 03.05.2017 року №399 виданої ВСП "Шахтоуправління Тернівське" ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ОСОБА_1 працював підземним електрослюсарем з повним робочим днем на шахті "Самарська" з 19.01.1998 року по 25.05.1998 року. З 26.05.1998 року по 02.11.1999 року служили в лавах Збройних сил. З 06.12.1999 року по 14.04.2008 року працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем на шахті "Самарська", з 15.04.2008 року по 10.06.2008 року проходив виробничу практику в якості учня машиніста гірничих виймальних машин, з 14.06.2008 року по 31.08.2008 року працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті, з 01.09.2008 року по 02.05.2017 року машиністом гірничих виймальний машин з повним робочим днем у шахті;
- на виконання рішення суду було враховано період мобілізації на військову службу 15 червня 2015р. по 16 вересня 2015р., з 03 листопада 2015р. по 28 грудня 2015р., з 18 січня 2016р. по 19 лютого 2016р., з 23 лютого 2016р. по 25 березня 2016р. до спеціального та пільгового стажу в потрійному розмірі;
- після виконання рішення суду пільговий стаж складає:
* за ст.14-20 - 07 років 07 місяців 23 днів
* за ст.14-25 - 08 років 11 місяців 05 днів
* навчання за спеціальністю - 03 роки 04 місяців 08 днів
* військова строкова служба - 01 рік 05 місяців 07 днів
* служба в АТО за рішенням суду в потрійному розмірі - 01 рік 09 місяців 09 днів
* військова служба (мобілізація) - 07 місяців 02 дні
Що в загальному обчисленні становить 23 роки 08 місяців 23 дні, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.
Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах знову через недостатність пільгового стажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно матеріалів справи, спір виникає з того, чи зараховується період військової служби (мобілізації) - 07 місяців 02 дні, до стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 щодо кратності за 1 рік - 3 місяці роботи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закону № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 вказаної статті Закону № 2232-XII передбачено види військової служби:
- строкова військова служба;
- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;
- військова служба за контрактом осіб рядового складу;
- військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;
- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);
- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;
- військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Таким чином до військової служби, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, які до призову працювали на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності і господарювання, зберігається при звільненні з військової служби право на працевлаштування їх в тримісячний строк на те ж підприємство, в установу чи організацію або їх правонаступники на посаду, не нижчу за ту, яку вони займали до призову на військову службу. Протягом місяця з дня взяття на військовий облік за місцем проживання осіб, звільнених із строкової військової служби, за поданням військовий комісаріат в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України, надає їм матеріальну допомогу в розмірі середньої місячної заробітної плати за останнім місцем роботи за рахунок коштів державного бюджету. Вони користуються за інших рівних умов переважним правом на залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці протягом двох років з дня звільнення із строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року згідно з Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 р. №303/2014, який набрав чинності 18 березня 2014 р. і триває по даний час.
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.
Згідно вступної частини Закону України "Про пенсійне забезпечення", положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005, ВВР, 2006, № 1, ст.18.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Законом України № 3108-IV від 17.11.2005 внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Аналогічні положення статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" міститься в статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, "працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку, може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці роботи".
Отже, стаж роботи позивача, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", має складатись з: ст.14-20 (провідні професії) - 07 років 07 місяців 23 дні, служба в АТО за рішенням суду в потрійному розмірі - 01 рік 09 місяців 09 днів, військова служба (мобілізація) - 07 місяців 02 дні. Загальний стаж роботи - 10 років 00 місяців 01 день.
Враховуючи роз`яснення №8 від 20.01.1992 року, стаж роботи за провідними професіями позивача складає 12 років 06 місяців 01 день.
Отже враховуючи вище викладене, пільговий стаж ОСОБА_1 складає:
- ст.14-20 (провідні професії) - 12 років 06 місяців 01 день;
- навчання за спеціальністю - 03 роки 04 місяці 08 днів;
- за ст.14-25 (підземні не провідні професії) - 08 років 11 місяців 05 днів;
- строкова військова служби - 01 рік 09 місяців 09 днів.
Загальний пільговий стаж складає: 26 років 02 місяці 21 день.
Таким чином, оскільки пільговий стаж позивача складає не 23 роки 08 місяців 23 дні, а більше 25 років (26 років 02 місяці 21 день), що достатньо для призначення пенсії.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст.2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно позовних вимог позивача, він просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.
На підставі зазначеного вище, суд відмовляє у задоволенні вимог відносно визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", але враховуючи належність способу захисту порушеного права і необхідність його повного захисту, суд вважає за необхідне:
До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Враховуючи висновок суду у даній справі, а саме, що стаж роботи позивача, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", має складатись з: ст.14-20 (провідні професії) - 07 років 07 місяців 23 дні, служба в АТО за рішенням суду в потрійному розмірі - 01 рік 09 місяців 09 днів, військова служба (мобілізація) - 07 місяців 02 дні (загальний стаж роботи - 10 років 00 місяців 01 день) та враховуючи роз`яснення №8 від 20.01.1992 року, стаж роботи за провідними професіями позивача складає 12 років 06 місяців 01 день, позовна вимога позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати в кратності, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 період роботи на провідних професіях, періоди служби в АТО за рішенням суду та період мобілізації, підлягає задоволенню.
З огляду на вище викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Оскільки, позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, у зв`язку з чим розподіл судових витрат у вигляді присудження сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду із позовною заявою, відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст.2, 5, 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати в кратності, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 період роботи на провідних професіях, періоди служби в АТО за рішенням суду та період мобілізації.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 10.09.2018 року.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко