Справа № 280/468/19
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 280/468/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 р. (суддя Сіпака А.В.) в справі № 289/468/19 за заявою Головного управління ДФС у Запорізькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінатор Плюс»,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 р. Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінатор Плюс», застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області від 31.01.2019 р.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 р. відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що в контексті приписів статті 283 КАС України спір про право має місце, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, передбачених цією статтею, зокрема, оскарження рішення про застосування адміністративного арешту, оскарження податкового повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу. Оскарження наказу про проведення перевірки, дій контролюючого органу щодо проведення перевірки є по суті запереченням обстави, що зумовили звернення контролюючого органу з поданням, а не спором про право і підставою для закриття провадження у справі.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для звернення контролюючого органу зазначено факт відмови ТОВ «Термінатор Плюс» у допуску до проведення документальної позапланової перевірки за наказом ГУ ДФС в Запорізькій області від 17.01.2019 №178.

За інформацією з комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» №178 від 17 січня 2019 року оскаржено ТОВ «Термінатор Плюс» до Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/321/19.

Зважаючи, що за предметом заяви суд позбавлений можливості перевірити законність винесеного наказу №178 від 17.01.2019 року, що є передумовою виникнення підстав для винесення рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків та застосування спеціального заходу, визначеного пунктом 2 частини 1 статті 283 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що в спірному випадку наявний спір про право, а тому справа не підлягає розгляду в порядку, встановленому статтею 283 КАС України, що обумовило прийняття судом першої інстанції рішення про відмову у відкритті провадження у справі в порядку статті 283 КАС України.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом ГУ ДФС № 178 від 17.01.2019 р. призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Термінатор Плюс».

17.01.2019 р. фахівцями ГУ ДФС здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ «Термінатор Плюс» з метою ознайомлення платника податків з направленнями на проведення перевірки від 17.01.2019 р. № 64, вручення наказу про призначення перевірки.

Директором ТОВ «Термінатор Плюс» відмовлено у допуску до проведення перевірки з підстав незаконності наказу № 178 від 17.01.2019 р. про проведення перевірки, про що складено акт від 17.01.2019 р.

У зв'язку з відмовою платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки заступником начальника ГУ ДФС 31.01.2019 р. о 17 годині 10 хвилин прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Термінатор Плюс».

З метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «Термінатор Плюс», застосованого вказаним вище рішенням, ГУ ДФС 01.02.2019 р. о 15 годині 50 хвилин звернулось до суду із заявою в цій справі.

За визначенням пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, зокрема, передбачено, що адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна (підпункт 94.6.1); іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (підпункт 94.6.2).

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України).

Процесуальні особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів встановлені статтею 283 КАС України, за приписами частини 1 якої провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків (п. 2 ч. 1).

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 283 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою виникнення обставин для внесення відповідного подання.

При цьому процесуальне законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право, а отже у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору.

Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об'єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

Судом встановлено, що платником податків оскаржено наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки до Запорізького окружного адміністративного суду (справа № 280/321/19).

Оскарження платником податків наказу про проведення документальної перевірки є способом захисту, спрямованим на відновлення порушеного права, зумовленого наслідками такого контрольного заходу.

У спірній ситуації звернення до суду із заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту витікає з правовідносин, які виникли у зв'язку з не допуском до проведення перевірки на підставі вищезазначеного наказу.

Відтак, незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення документальної перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах, що обумовлює висновок про обґрунтованість відмови у відкритті провадження у цій справі.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду, які відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 15.08.2018 р. в справі № 804/1453/17, від 07.11.2018 р. в справі № 820/3469/17, від 14.11.2018 р. в справі № 818/907/16.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 р. в справі № 289/468/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 р. в справі № 289/468/19 за заявою Головного управління ДФС у Запорізькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінатор Плюс» залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 22.04.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.04.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш