Справа № 280/268/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 квітня 2019 року (12 год. 34хв.) Справа № 280/268/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представників сторін:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69035, м. Запоріжжя, п Соборний, 145, кв. 12)

доГоловного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, п Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі- відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.10.2018 № за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 578 545,73грн., з яких сума грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням 385 697,15 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 192 848,58 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 09.10.2018 № за платежем військовий збір в сумі 48 212,15 грн., з яких сума грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням збільшена на 32 141,43 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 16 070,72 грн.;

визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.10.2018 № за платежем - заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 132 055,56 грн., з яких сума боргу складає 132 055,56 грн.;

визнати протиправним та скасувати рішення № від 09.10.2018 за платежем - штрафні санкції за донарахування єдиного внеску в сумі 18 493,20 грн.

Ухвалою суду від 22.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.02.2019.

Протокольною ухвалою суду від 18.02.2019 відкладено підготовче засідання на 04.03.2019.

Протокольною ухвалою суду від 04.03.2019 відкладено підготовче засідання на 25.03.2019.

Протокольною ухвалою суду від 25.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.04.2019.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, зокрема зазначив, що ним були надані всі наявні документи та пояснення на підтвердження господарської операції, рішення відповідача вважає протиправним та такими, що не ґрунтується на нормах закону.Позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що оскаржувані податкові рішення прийнято з додержанням вимог діючого законодавства. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведено планову невиїзну документальну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

За результатами перевірки складено Акт від 03.09.2018 №926/08-01-13-05/НОМЕР_1(далі - Акт перевірки).

Не погоджуючись з даним Актом перевірки, ФОП ОСОБА_1 були подані заперечення від 25.09.2018 №24/09.

За результатами розгляду заперечень, ГУ ДФС у Запорізькій області надало відповідь на заперечення до акту документальної планової невиїзної перевірки від 03.09.2018 №926/08-01-13-05/НОМЕР_1 (№8968/14/08-01-13-05-09 від 04.10.2018), відповідно до якої заперечення ФОП ОСОБА_1 задоволені частково.

З врахуванням відповіді на заперечення, висновки Акту перевірки викладені в наступній редакції:«Плановою перевіркою встановлені порушення вчинені фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1:

- п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 (у редакції, що діє з 01.01.2016) Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI із змінами та доповненнями, а саме заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за 2016-2017рік на загальну суму 132 055,56 грн, в т.ч. за 2016 рік в сумі 52 876,46 грн., 2017рік в сумі 79179,10 грн.;

- п.п.164.1.3. п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України ви 02.12.2010 № 2755-VI (зi змінами та доповненнями), а саме, заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподаткованого доходу на загальну суму 32 141,43 грн., в т.ч. за 2016рік в сумі 3 605,21 грн., за 2017рік в сумі 28 536,22 грн.;

- п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.п.177.4.1. п.п. 177.4.3. п.174 ст.174 Податкового кодексу України ви 02.12.2010 № 2755-VI (зi змінами та доповненнями) податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 385 697,15 грн., за 2016рік на суму 43 262,57 грн., за 2017рік на суму 342 434,58 грн.».

На підставі зазначених висновків Акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято:

податкове повідомлення - рішення від 09.10.2018 № за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 578 545,73 грн., з яких сума грошового зобовязання за податковим зобовязанням 385 697,15 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 192 848,58 грн.;

податкове повідомлення рішення від 09.10.2018 № за платежем військовий збір в сумі 48 212,15 грн., з яких сума грошового зобовязання за податковим зобовязанням збільшена на 32 141,43грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 16 070,72 грн.;

вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09.10.2018 № за платежем заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 132 055,56 грн., з яких сума боргу складає 132 055,56 грн.;

рішення № від 09.10.2018 за платежем штрафні санкції за донарахування єдиного внеску в сумі 18 493,20 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, керуючись п.56.2 ст.56 ПК України, позивач звернувся із скаргою №07/11 від 06.11.2018 до ДФС України про перегляд податкових рішень.

За результатами розгляду скарги ДФС України прийняла рішення про результати розгляду скарги:

від 21.12.2018№20303/с/99-99-11-05-01-14 відповідно до якого ДФС України залишила скаргу без задоволення, податкові повідомлення-рішення без змін;

від 10.12.2018 №19365/с/99-99-11-05-02-25 відповідно до якого ДФС України залишила скаргу без задоволення, вимогу та рішення - без змін.

Позивач вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.10.2018 № за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 578 545,73 грн., з яких сума грошового зобовязання за податковим зобовязанням 385 697,15 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 192 848,58 грн., суд зазначає наступне.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято у звязку із завищенням позивачем валового доходу та завищенням валових витрат. Тобто, податковий орган вважає, що позивачем не вірно визначена база оподаткування.

В акті перевірки зазначено, що за 2016 рік встановлено заниження позивачем валового доходу, відображеного в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік (від 08.02.2017 №) в сумі 82 347,38 грн.

З матеріалів справи, судом встановлено, що при визначені доходу податковий орган не врахував повернення суми коштів покупцям за не відвантажений товар, а саме:

- по ТОВ «Тонментхолдінг» до валового доходу у грудні 2016 включена сума в розмірі 19145,50грн., при цьому не враховано, що платіжним дорученням №34 від 19.12.2016 ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів ТОВ «Тонментхолдінг» в сумі 17 700,00 грн. по видатковій накладній №РН-0000148 від 21.12.2016 товар було поставлено на суму 5 274,60 грн. Саме 4395,50грн. повинна братися для розрахунку валового доходу.

-по ФОП ОСОБА_5 ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 24.03.2016 в сумі 207,00 грн., по видатковій накладній РН-0000140 від 30.12.2015, які так саме не бралися до уваги для розрахунку валового доходу.

- по ТОВ «Торговий дім МСА» до валового доходу включена сума в розмірі 8183,17 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 30.11.2016 в сумі 100,92 грн.по видатковій накладній РН-0000118 від 17.11.2016 поставлено товар на суму 5 954,08 грн. Саме сума 8099,07грн повинна братися для розрахунку валового доходу.

-по ТОВ «Світлотехніка» до валового доходу включена сума в розмірі 113947,08 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 30.11.2016 в сумі 341,50 грн. по видатковим накладним РН-0000098 від 28.10.2016 та РН-000087 від 04.10.2016, але це не враховано у розрахунку валового доходу.

-по ТОВ «Мастер-Люкс» до валового доходу включена сума в розмірі 64 467,00 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 30.11.2016 в сумі 1966,50 грн.. По видатковійнакладній РН-0000105 від 04.11.2016 на суму 62500,50 грн.Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

- по ТОВ «ТОП ЛТД» до валового доходу включена сума в розмірі 14 150 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 31.10.2016 в сумі 353,74 грн.По видатковій накладній РН-0000097 від 28.10.2016на суму 13796,26 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

- по ТОВ «КДС» до валового доходу включена сума в розмірі 13743,00 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 31.10.2016в сумі 36,40 грн. По видатковій накладній РН-0000089 від 06.10.2016 на суму 13706,60 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

- по ТОВ «НВП «СТІЛТРЕЙД» до валового доходу включена сума в розмірі 35 543,26 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 31.10.2016 в сумі 385,50 грн. по видатковій накладній РН-0000079 від 23.09.2016на суму 34965,00 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

- по ТОВ «БЕСТ МЕТАЛ КР» до валового доходу включена сума в розмірі 19 575,01 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 29.03.2016 в сумі 130,51 грн. По видатковій накладній РН-0000056 від 25.03.2016 на суму 19 444,50 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

-по ДП «Торговельний комплекс «К-ПЕМЗ ТДВ «Камянець-подільський електромеханічний завод» до валового доходу включена сума в розмірі 6216,00 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 31.03.2016в сумі 46,62 грн. По видатковій накладній РН-0000058 від 25.03.2016 на суму 6 169,38 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

-по ТОВ «ТОНМЕНТ ХОЛДІНГ» до валового доходу включена сума в розмірі 46 622,50 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 24.03.2016 в сумі 202,00 грн. По видатковій накладній РН-0000045, РН-0000044 від 04.03.2016 на суму 46 420,50 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

- по ТОВ «ТД «Восточний експрес» до валового доходу включена сума в розмірі 69 072,73грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 24.03.2016 в сумі 56,75 грн. По видатковій накладній РН-0000039 від 03.03.2016на суму 69 015,98 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

-по ТОВ «Камянець-подільський електромеханічний завод» до валового доходу включена сума в розмірі 4392,00 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 29.02.2016в сумі 219,60 грн. По видатковій накладній РН-0000002 від 12.01.2016 на суму 4172,40 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

-по ТОВ «БЕСТ МЕТАЛ КР» до валового доходу включена сума в розмірі 12500,0 грн. ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 05.02.2016 в сумі 187,50 грн.. По видатковій накладній РН-0000003 від 13.01.2016 на суму 12 312,50 грн. Саме ця сума повинна братися до розрахунку валового доходу.

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву з якого вбачається, що податковим органом частково враховано зазначені платежі в сумі 21 727,54 грн, окрім повернення коштів ФОП ОСОБА_5 в сумі 207 грн. з ПДВ за не відвантажений товар.

Таким чином, відповідачем враховані кошти в сумі 21 727,54 грн., а саме: в акті перевірки 19 868,50 грн., при розгляді заперечень 1549,16 грн. (без ПДВ) в наслідок чого, за даними відповідача сума заниження валового доходу за 2016 рік склала 80 798,22 грн.

Окрім того, при визначені валового доходу податковим органом не враховані наступні обставини.

Так, передоплату в сумі 31 583,34 грн. від ТОВ «Завод Світлотехніка», 36400,00 грн. від ТОВ «НПП СТІЛ ТРЕЙД», 2 882,17 грн. від ТОВ «ТД БЕСТ МЕТАЛ КР», всього на суму 70 865,51 грн.(без ПДВ) податковим органом включено у валовий дохід за 2016 рік (стр.17 акту перевірки). Як зазначає позивач, зазначені суми ФОП ОСОБА_1 на включила до валового доходу за 2016.

Відповідачем у судовому засіданні не було доведено суду, що зазначена сума була включена у 2016 році.

Разом з тим, ФОП ОСОБА_1 включено зазначені суми у валовий дохід за 2017 по факту відвантаження товару в січні 2017, згідно видаткових накладних №0000001 від 04.01.2017 на суму 37 900,01 грн. з ПДВ, №0000003 від 04.01.2017 на суму 3 458,60 грн. з ПДВ, №0000005 від 26.01.2017 на суму 44 022,00 грн. з ПДВ (по даній накладній товар поставлений з врахуванням передоплати в сумі 43680, грн., здійсненої 29.12.2016 та наявності заборгованості з даним контрагентом, що підтверджується Актом звірки).

Окрім вищезазначених сум, податковим органом до валового доходу за 2016рік включена сума в розмірі 13 539,59 грн. (без ПДВ) передплата від ФОП ОСОБА_6

Суд зазначає, що зазначена сума також була включена до складу валового доходу за 2017 рік по факту відвантаження товару в січні 2017року згідно видаткової накладної РН-0000002 від 04.01.2017 на суму 16 247,51 грн. з ПДВ (без ПДВ 13 539,59 грн.).

Згідно рахунку 702 за січень 2017 валовий дохід склав 91 057,60 грн. без ПДВ. Зазначена сума відображена в Книзі доходів та витрат.

Враховуючи наведені факти, валовий дохід повинен біти зменшений на 84 404,10 грн.

Що стосується взаємовідносин позивача з ФОП ОСОБА_5 суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 було здійснено повернення коштів 24.03.2016 в сумі 207,00 грн. (без ПДВ 172,50 грн.) по видатковій накладній РН-0000140 від 30.12.2015. Відповідач зазначає, що ця сума не бралася до розрахунку валового доходу, однак суд не погоджується з такими висновками відповідача та зазначає, що на зазначену суму повинно бути зменшено валовий дохід за 2016 рік.

З врахуванням цієї суми, валовий дохід має бути зменшено на суму 84 577,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податковим органом не вірно визначений валовий дохід за 2017 рік, що призвело до невірного визначення обєкту оподаткування за перевіряємий період та подвійного включення однієї і тієї ж суми до валового доходу за 2016 та 2017рік.

Щодо порушення в частині завищення валових витрат на суму переробки металопрокату за 2016 рік в сумі 157 986,29 грн., за 2017 рік в сумі 1 834 385,40 грн., суд зазначає наступне.

Відповідач не погоджується з включенням позивачем до складу валових витрат сум по оплаті послуг з переробки металопрокату 2016 рік в сумі 157 986,29 грн., 2017 рік в сумі 1 834 385,40 грн., які були надані по договору №2/0112 від 01.12.2016 року, укладеного позивачем з ФОП ОСОБА_7

З матеріалів справи, судом встановлено, що здійснюючи господарську діяльність, позивач придбавав металопрокат у ТОВ «МД Істейт» в рамках договору №029/14/73 від 13.10.2014.

З наданих до позовної заяви видаткових накладних вбачається придбання металопрокату різної сортності, в тому числі: 873,656 тон, Сталь 0 (Ст0) та 2 сорт (2с).

В залежності від сорту, металопрокат мав різну покупну ціну, що відображено у видаткових накладних, так наприклад одна і та сама позиція:

видаткова накладна РН-001990 від 20.12.2016 лист г/к 3*1250*2500 (Ст1ПС ГОСТ) 13333,33 гривень за одну тону без ПДВ.

видаткова накладна РН 001897 від 30.11.2016 лист г/к 3*1250*2500 (2с) 11541,67 гривень за одну тону без ПДВ.

видаткова накладна РН 0016664 від 28.10.2016р лист г/к 3*1250*2500 (Ст0)9800,00 гривень за одну тону без ПДВ.

Недоліки якісних характеристик які може мати металопрокат в залежності від ґатунку визначені:

- для 2 сорту (2с) ТУ У 14-16-164-2000 (крайова хвиля, серповидність листа та інш.);

для Ст0 ТУ У 27.1-6/2006 (вище ніж гранично-допустимі відхилення щодо товщини металу, ширині рулону, косіна різу та інш.).

Посилання на зазначені ТУ містяться в сертифікатах якості, які наявні в матеріалах справи).

З метою підвищення якості металопрокату та збільшення його покупної вартості у позивача виникла необхідність в укладенні договору з ФОП ОСОБА_7, відповідно до якого, останній здійснював сортування металопрокату, вирівнювання за розмірами.

Щодо можливості надання послуг особисто ФОП ОСОБА_7 судом встановлено наступне.

Можливість надання послуг обумовлена наявністю у ФОП ОСОБА_7 відповідного обладнання, що підтверджується актом від 02.09.2016 прийому-передачі майна в оренду по договору №01/09-2016 від 01.09.2016.

Позивач звернувся до ФОП ОСОБА_7 за наданням пояснень щодо процесу надання послуг та використання відповідного обладнання.

У відповідь було надано пояснення від 01.03.2019 та фотографії які відображають технологічний процес надання послуг, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до листа ФОП ОСОБА_7 технологічних процес надання послуг зводиться до такого:

процес сортування листів починається з моменту подачі пачки крановою балкою на сортувальний стіл де відбувається візуальний огляд листа, замір його товщини. Сортування одного листа займає в середньому від 30с. до 3хв. в залежності від його ваги, тобто або вручну або за допомогою кран-балки. Листів в пачці може бути від 60 до 120 в залежності від товщини металу (1,0мм. 120 листів вагою 3,0тн., 2,00мм. 60 листів вагою 3,0тн.)

Товщина листа вимірюється мікрометром з кута і в залежності від результатів вимірювання лист кидається вручну в штаблери, які розташовані з 4-х сторін навколо сортувального столу. Після розсортування, отримані пачки з однаковою товщиною при необхідності кран-балкою вивозяться на установку правильну для подальшого усунення дефектів. Якщо такої необхідності немає, пачка в готовому вигляді відправляється на місце складування.

Відбитки і раковини на поверхні листа відсортировуються вручну або кран-балкою із загальної партії товару і переміщуються на місце складування та використовуються для невідповідального призначення.

Після сортування здійснюється обробка листів металопрокату на установці правильний на яку виконавець витрачає в середньому 3 хвилини.

Процесом обробки листа на установці правильній починається з моменту подачі відповідної пачки листів крановою балкою на стіл перед рольгангом правильної установки.

Подача листа на установку правильну (стан) проводиться двома способами, в залежності від ваги листа, або вручну або за допомогою пристосування (залізничний костиль) яким лист відділяють від пачки металу щоб зачепити його стропами і далі кран-балкою подати на правильну установку. Далі лист рухається по валкам і потрапляє безпосередньо в середину правильної установки, де в залежності від дефекту проводиться настройка правильної установки.

Після проходження установки правильної, лист проходить етап обрізки на гільйотині (при потребі) і потрапляє в спеціальний відсік на виході з правильної машини, іменований штаблери, де формується пачка. Дана операція виконується однією людиною механізовано з пульта управління (фото додається)

Після переробки пачка зважується і транспортується на місце складання кран-балкою.

Згідно наданих пояснень ФОП ОСОБА_7, розрахунок витрат часу на сортування металопрокату є наступним:

Згідно актів виконаних робіт в переробку бралися листи товщиною від 0,5 мм до 6,0 мм.При середній вазі листа 50 кг і витрачений на обробку листа часу, яке становить 3 хвилини в середньому, за 1 годину можливо переробити 1 тону. За 8 годин робочого часу 8 тон. За 1 місяць 160 тонн. За 1 рік 1920 тонн.

Стосовно розрахунку робочого часу та переробки металопрокату ФОП ОСОБА_7В у кількості 760,365 тон за 2017 рік і 109,973 тон за 2016 рік:

1.За 12 місяців -760,365.

2. За 1 місяць 63,365 тон (760,365:12 місяців)

3. За 1 робочій день-3,170 тон (63,365;20 робочих днів)

Таким чином 3,170 тон при середній товщині листа 50 кг. можливо переробити за 3 години 20 хвилин (у середньому) в робочій день. Згідно вищенаведеного розрахунку.

Виходячи з вищевикладеного випливає, що на переробку обсягу 760 тон ОСОБА_7 витрачав 3 години 20 хвилин часу в день, що підтверджує реальність виконаних робіт.

Враховуючи те, що відповідачем даний процес сортування металевих листів не досліджувався, документи щодо наявності в оренді необхідного обладнання та оренди приміщення також не досліджувалися, висновки відповідачем зроблені на припущеннях неможливості надання таких послуг ОСОБА_7 та враховуючи те, що відповідачем не були спростовані у судовому засіданні пояснення позивача, суд вважає не обґрунтованими висновки відповідача, щодо надання послуг ОСОБА_7

В акті перевірки та у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що металопрокат, який передавався від позивача ФОП ОСОБА_7 є давальницькою сировиною в розумінні п.п.14.1.41.п.14.1 ст.14 ПК України.

Згідно цієї норми, давальницька це сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного субєкта господарювання (замовника) і передаються іншому субєкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.

Посилаючись на ст.840 ЦК України відповідач зазначає, що згідно цієї норми передбачено що робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок.

Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків.

Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

Крім того, відповідно до ст.841 ЦК України підрядник зобовязаний вжити заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Відповідач зазначає, що згідно бухгалтерських стандартів встановлено документи, що підтверджують використання сировини, допоміжних матеріалів, виготовлення готової продукції, а саме: акт приймання-передачі сировини в переробку; Звіт виробника про використання сировини, що складається в натуральних одиницях і містить дані про:кількість отриманої на переробки сировини, кількість та асортимент отриманої в результаті переробки продукції, кількість невикористаної сировини, кількість відходів, у т.ч. зворотних, акт приймання-передачі виконаних робіт, акт приймання передачі готової продукції з переробки.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача, з огляду на те, що з визначення давальницької сировини ключовим є факт виготовлення з неї готової продукції.

Аналіз господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_7 свідчить, що останнім не виготовлялася та не передавалася замовнику готова продукція. ФОП ОСОБА_7 отримував металопрокат, здійснював його сортування, складання, вимірювання за розмірами та повертав такий металопрокат позивачу.

Суд погоджується з правовою позицією позивача, що в даному випадку відносини, що виникли між сторонами договору підпадають під дію глави 63 ЦК України (Послуги).

Під договором підряду розуміється угода, предметом якого є результат у вигляді будь-якої конкретної речі, продукту, предмета закінченого або випущеного до певної стадії. Результат роботи підрядника, як правило, можна обєктивно оцінити виходячи з існуючих норм визначення рівня якості продукту або за допомогою проведення експертної оцінки товару.

Під договором про надання послуг розуміється угода, за якою одна сторона здійснює в інтересах іншої дії, спрямовані на задоволення її потреб, але не супроводжуються виготовленням будь-якої речі, продукту, товару.

Таким чином, головна відмінність договору підряду від договору надання послуг полягає в тому, що результат роботи виконавця за першою угодою це матеріальний продукт, річ, товар За договором надання послуг, в свою чергу, результатом може бути задоволена (повністю або частково) потреба замовника яка споживається в процесі здійснення певної діяльності.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач прийшов до хибних висновків в частині визнання металопрокату давальницькою сировиною.

Крім того, як в акті перевірки, так і у відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що ФОП ОСОБА_7 не має виробничих приміщень та найманих працівників, ставить під сумнів наявність у ФОП ОСОБА_7 обладнання через неподання останнім до органів ДФС форму 20-опп. Згідно з інформаційною системою «Податковий блок» відсутня будь-яка інформація, щодо фактичного здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_7

Також в даному контексті відповідач стверджує, що ОСОБА_7, як фізична особа-підприємець не має найманих працівників та перебуває на посаді директора ПП «Камєя», що взагалі унеможливлює переробку металопрокату.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Твердження податкового органу про відсутність у ФОП ОСОБА_7 виробничих потужностей не відповідає дійсності, оскільки позивачем до матеріалів справи долучена копія акту приймання-передачі обладнання від 02.09.2016, який свідчить про наявність у ФОП ОСОБА_7 необхідного обладнання та можливість надавати послуги згідно договору.

ДФС України в рішенні про результати розгляду скарги від 21.12.2018 також вказує на наявність акту приймання-передачі обладнання від 02.09.2016 відповідно до якого ПП «Металсервіс Камея» передає в оренду обладнання ФОП ОСОБА_7 у кількості 17 одиниць, проте даний документ контролюючий орган не приймає до уваги через ненадання ФОП ОСОБА_7 до органів ДФС форми 20-ОПП, яка б підтверджувала наявність у нього виробничих потужностей.

Суд зазначає, що не надання ФОП ОСОБА_7 до органів ДФС форму 20-ОПП може свідчити лише про порушення ним відповідних нормативних актів. Разом з тим, дана обставини не може свідчити про відсутність орендованого майна (виробничих потужностей).

До того ж на платнику податків, в даному випадку на позивачі, не лежить обовязок перевіряти свого контрагента на дотримання податкового законодавства, в тому числі подання звітів.

Слід зазначити, що в Акті перевірки не зазначено, що орендоване ФОП ОСОБА_7 обладнання не дозволяє йому виконувати зобовязання за договором №2/0112 від 01.12.2016.

Також критичної оцінки заслуговує висновок Акту перевірки щодо унеможливлення надання послуг через відсутність найманих працівників у ФОП ОСОБА_7 та виконання ним обовязків директора ПП "Камєя", оскільки в акті не наведено будь-яких доказів стосовно неможливості надання послуг по договору №2/0112 від 01.12.2016.

Те що ОСОБА_7 є директором підприємства не забороняє йому займатися підприємницькою діяльністю та надавати послуги в якості ФОП. Директор підприємства самостійно визначає режим роботи в залежності від обсягів здійснюваної господарської діяльності.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність у ФОП ОСОБА_7 достатніх матеріальних, трудових чи будь - яких інших ресурсів, є безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_7, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податків до бюджету відповідно до законодавства України, надання інформації, передбаченої законодавством.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту отримання товарно-матеріальних цінностей та послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб.

Щодо місця надання послуг ФОП ОСОБА_7 суд зазначає наступне.

В акті перевірки від 03.09.2018 року зазначено, що в жодному документі на транспортування товару відсутні посилання на адресу переробки металопрокату ФОП ОСОБА_7, тобто м. Запоріжжя, вул. Радгоспна,4А.

З матеріалів справи, судом встановлено, що Розпорядженням голови Заводської районної адміністрації №401 від 14.04.2005 «Про присвоєння поштової адреси обєкту нерухомості» (копія розпорядження в матеріалах справи) обєкту нерухомості - виробничій базі ПП «Камєя» присвоєно поштову адресу: вул. Скворцова, 228, яка раніше мала назву вул. Радгоспна,4-а (саме ця адреса зазначена в договорі купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між ПП «Камєя» та ТОВ «ТБН Ко ЛТД», яке перебувало в оренді у ФОП ОСОБА_7В.)

На сьогодні виробничій базі знов присвоєно нову адресу: вул. Сонячна, 4-а.(перейменована згідно Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки»).

Таким чином одна і та сама земельна ділянка у різні часи мала три різні адреси, але її фізичне місцезнаходження не змінювалося, що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.10.2003 року укладеного між ПП «Камєя» та ТОВ «ТБН Ко ЛТД», договором оренди землі від 29.10.2008.

Щодо порушення в частині безпідставного включення до складу валових витрат сум придбаного ТМЦ, які протягом перевіряємого періоду не були реалізовані в загальному розмірі 64 599,61 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 N 246 запаси - активи, які:

утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності;

перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва;

утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством/установою.

Відповідно до п.16 Положення при відпуску запасів у виробництво, з виробництва, продаж та іншому вибутті оцінка їх здійснюється за одним з таких методів:

ідентифікованої собівартості відповідної одиниці запасів;

середньозваженої собівартості;

собівартості перших за часом надходження запасів (ФІФО);

Пунктом 17 зазначеного Положення передбачено, що Запаси, які відпускаються, та послуги, що виконуються для спеціальних замовлень і проектів, а також запаси, які не замінюють одне одного, оцінюються за ідентифікованою собівартістю.

Відповідно до п.24 Положення Запаси відображаються в бухгалтерському обліку і звітності за найменшою з двох оцінок: первісною вартістю або чистою вартістю реалізації.

Тобто, облік залишків ТМЦ які не були реалізовані з конкретної партії, у ФОП ОСОБА_1 обліковується по ціні, яка зазначена в конкретній партії товару (ідентифікованої собівартості відповідної одиниці запасів), а не по середньозваженій собівартості, на чому наполягає ГУ ДФС у Запорізькій області.

Таким чином, ФОП ОСОБА_8 правомірно сформовано валові витрати за перевіряємий період для визначення бази оподаткуванням податку на доходи фізичних осіб.

Надаючи оцінку обставинам які виникли суд виходив з наступного.

Згідно з пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ із змінами та доповненнями (далі - Кодекс) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп. «а» п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма Книги обліку доходів і витрат та Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затверджено наказом Міністерства доходів та зборів України від 16.09.2013 N 481 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013р. №1686/24218.

Відповідно до п. 5 абз.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і втрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність визначено «у графі 5 «реквізити документа, що підтверджує понесені витрати» зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг;»

Відповідно до п. 6 абз.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність визначено «у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня».

Відповідно до пп. 177.4.4. ст. 177 ПКУ до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п. 177.11 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію, тому звітним періодом для підприємця є календарний рік. Таким чином, для визначення чистого доходу такого календарного року беруться отримані за цей рік доходи та витрати, пов'язані з отриманням цього доходу.

До податкової декларації за звітний податковий період, включаються тільки ті валові витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу від визначеного виду діяльності та підтверджені документально.

Будь-які суми витрат фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності до моменту одержання доходу від результату такої діяльності є його власним ризиком відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво».

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/ 704 (далі по тексту - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій між даними субєктами підприємницької діяльності надано первинні документи, якими були оформлені взаємовідносини по договору про надання послуг, а саме: копії видаткових накладних, що підтверджують факт придбання ФОП ОСОБА_1 металопрокату від ТОВ «МД ІНСТЕЙТ». Саме придбаний по таким накладним металопрокат передавався на переробку ФОП ОСОБА_7 що підтверджується відповідними актами-приймання-передачі на переробку.

Після здійснення переробки ФОП ОСОБА_7 повернув металовідходи (обрізки) у кількості 2,571 т. на підставі відповідних актів приймання передачі.

За результатами проведених господарських операцій з переробки металопрокату у ФОП ОСОБА_7 накопичилися відходи які у звязку з розірванням договору №2/0112 від 01.12.2016 були передані ФОП ОСОБА_1 по акту приймання-передачі від 03.01.2018 Прийняті відходи рахуються на рахунку 28 Товари.

Суд зазначає, що зауважень до документів первинного бухгалтерського обліку позивача по взаємовідносинам із вищенаведеними контрагентами у контролюючого органу не було.

Позивач в судовому засіданні погодився із тим, що позивачем безпідставно включено до складу витрат суму сплаченого військового збору в сумі 4992,20 грн. в т.ч. за 2016рік -1563,08 грн., 2017 рік -3429,12 грн.

Сума нарахованого ПДФЛ 18% з суми 4992,20 грн. складає 898,60 грн., сума штрафних санкцій 50% складає 449,30 грн.

Сума нарахованого військового збору 1,5% з суми 4992,20 грн. складає 74,88 грн., сума штрафних санкцій 50% складає 37,44грн.

Сума нарахованого ЄСВ 22% з суми 4992,20 грн. складає 1098,28 грн., сума штрафних санкцій складає:

-звіт за 2016 рік термін подання до 10.02.2017

1563,08 х 10% х 2 періоди = 312,62 грн.;

- звіт за 2017р. термін подання до 10.02.2018

3429,20 х 10 х 1 період = 342,91 грн.

Всього: 342,91 + 312,62 = 655,53 грн.

З урахуванням визнаної позивачем суми, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 09.10.2018 № за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 577197,83 грн., з яких сума грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням 384798,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 192399,28 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.10.2018 № за платежем заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 132 055,56 грн., з яких сума боргу складає 132 055,56 грн. та рішення № від 09.10.2018 за платежем штрафні санкції за донарахування єдиного внеску в сумі 18 493,20 грн. судом встановлено наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п.4 ч.1ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, є платниками єдиного внеску.

Згідно п. 1 ч. 2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Пунктом 8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Отже єдиний внесок сплачується фізичними особами-підприємцями виходячи з бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

З урахуванням визнаної позивачем суми, суд приходить до висновку, що вимога Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 09.10.2018 № за платежем - заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 130957,28 грн. та рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 09.10.2018 за платежем - штрафні санкції за донарахування єдиного внеску в сумі 17837,67 грн.є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення рішення від 09.10.2018 № за платежем військовий збір в сумі 48 212,15 грн., з яких сума грошового зобовязання за податковим зобовязанням збільшена на 32 141,43 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 16 070,72 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування резидента загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст.177 ПКУ.

Обєктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п. 177.2 ст. 177 ПКУ).

Згідно з п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст.177 ПКУ.

З урахуванням визнаної позивачем суми, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 09.10.2018 № за платежем військовий збір в сумі 48099,83 грн., з яких сума грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням збільшена на 32 066,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 16033,28 грн.є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69035, м. Запоріжжя, п Соборний, 145, кв. 12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, п Соборний, 166, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 09.10.2018 № за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 577197,83 грн., з яких сума грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням 384798,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 192399,28 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 09.10.2018 № за платежем - заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 130957,28 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 09.10.2018 за платежем - штрафні санкції за донарахування єдиного внеску в сумі 17837,67 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 09.10.2018 № за платежем військовий збір в сумі 48099,83 грн., з яких сума грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням збільшена на 32 066,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 16033,28 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69035, м. Запоріжжя, п Соборний, 145, кв. 12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 7740,92 грн. (сім тисяч сімсот сорок гривень 92 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, п Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 18.04.2019.

Суддя О.В.Конишева