Справа № 240/1745/19
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Житомир справа № 240/1745/19

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (викладені у листі за № Р-637 від 05.02.2018 за підписом заступника начальника Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області ОСОБА_2) щодо відмови:

у здійсненні, починаючи з 05.08.2018, перерахунку довічного грошового утримання в розмірі 90 % від суддівської винагороди, визначеної у довідці ліквідаційної комісії апеляційного суду Житомирської області від 11.12.2018 за № 01-11/154/2018;

у здійсненні, починаючи з 04.12.2018, перерахунку довічного грошового утримання в розмірі 90 % від суддівської винагороди, визначеної у довідці ліквідаційної комісії апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2018 за № 03-23/242/2018;

у здійсненні, починаючи з 01.01.2019, перерахунку довічного грошового утримання в розмірі 90 % від суддівської винагороди, визначеної у довідці Житомирського апеляційного суду за № 03-23/32/2018 від 14.01.2019, з урахуванням фактично проведених виплат;

- зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити перерахунок і виплату йому щомісячного довічного грошового утримання:

починаючи з 05.08.2018 в розмірі 90 % від суддівської винагороди, визначеної у довідці ліквідаційної комісії апеляційного суду Житомирської області від 11.12.2018 за № 01-11/154/2018 без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат;

починаючи з 04.12.2018 в розмірі 90 % від суддівської винагороди, визначеної у довідці ліквідаційної комісії апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2018 за № 03-23/242/2018 без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат;

починаючи з 01.01.2019 в розмірі 90 % від суддівської винагороди, визначеної у довідці Житомирського апеляційного суду за № 03-23/32/2018 від 14.01.2019, без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат,

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач необґрунтовано відмовив здійснити перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання; у зв'язку із набранням чинності Закону України № 2509-VII від 12.07.2018, яким внесені зміни до ст. 131 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо обрахування стажу судді, він має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 %, як суддя зі стажем 25 років, від суддівської винагороди, визначеної у відповідних довідках апеляційного суду Житомирської області та Житомирського апеляційного суду.

Ухвалою від 27.02.2019 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.44-47), в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи, що внаслідок внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо обрахування стажу роботи на посаді судді, вказаним Законом не передбачено проведення перерахунку по стажу щомісячного довічного грошового утримання; у довідках апеляційного суду Житомирської області, на які посилається позивач, доплата за вислугу років становить 60% від посадового окладу, "але при призначенні щомісячного довічного грошового утримання Позивачу було зараховано до стажу на посаді судді 23 роки, що передбачає надбавку 50%".

Ухвалою від 25.03.2019 (а.с.49) справа була призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.50-65), в якому вказує, що доводи відповідачем, викладені у відзиві на позовну заяву є безпідставними та надуманими. Зазначає, що перед призначенням його вперше 20.02.1994 на посаду судді Бердичівського районного суду, він з 01.09.1987 по 18.02.1994 працював адвокатом, а відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус суддів", в редакції на момент призначення його вперше суддею, право на зайняття посади судді районного суду мав громадянин України, який, крім іншого, мав, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років, а тому з урахуванням внесених змін до ст. 131 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо обрахування стажу судді, які набули чинності з 05.08.2019, його суддівський стаж складає не менше 25 років. Оскільки при наявності суддівського стажу понад 25 років суддя отримує доплату до посадового окладу у розмірі 60%, в довідках апеляційного суду Житомирської області і була відображена суддівська винагорода судді який має такий стаж.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.

В судовому засіданні позивач позов підтримав. при цьому пояснив, що під час роботи на посаді судді він отримував доплату за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу, яка була врахована йому при призначенні щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив.

Проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Позивач з 20.02.1994 працював на посаді судді і 23.11.2015 був звільнений у відставку з посади судді Апеляційного суду Житомирської області, перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області, де йому було призначене щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% суддівської винагороди (посадовий оклад та 50% доплати за вислугу років), виходячи з суддівського стажу 23 роки, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

ОСОБА_1 були видані довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Ліквідаційною комісією апеляційного суду Житомирської області від 11.12.2018 за № 01-11/154/2018 (а.с.24), від 18.12.2018 за № 03-23/242/2018 (а.с.25), Житомирським апеляційним судом від 14.01.2019 № 03-23/32/2018 (а.с.28), в яких була зазначена суддівська винагорода станом, відповідно, на 01.01.2018, 04.12.2018, 01.01.2019, при цьому доплата за вислугу років обрахована у розмірі 60% посадового окладу, та довідка від 07.12.2018 № 02-01/51/2018-Вих (а.с.20), в якій зазначено стаж роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 26 років 10 місяців (враховано 3 роки роботи адвокатом з 01.09.1987 по 01.09.1990).

У зв'язку із набранням чинності Законом України від 12.07.2018 № 2509-VІІІ, позивач звертався до відповідача із заявами від 19.12.2018 (а.с.16-19), від 24.01.2019 (а.с.26-27) з проханням здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання виходячи з 90% суддівської винагороди, визначеної у вищевказаних довідках.

Листом від 05.02.2019 № Р-637 (а.с.34-36) Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повідомило ОСОБА_1, що підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% немає.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Частинами третьою та четвертою статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді; за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Розділ XIII "Прикінцеві положення" Закону № 2453-VI передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

З урахуванням цього, позивачу при виходи його у відставку і призначенні щомісячного довічного грошового утримання було визначено стаж роботи на посаді судді 23 повних календарних роки.

Пунктом 2 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-VI із наступними змінами, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в зв'язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12.07.2018 № 2509-VІІІ, який набрав чинності 05.08.2018, було внесено зміни до Закону № 1402-VIII, де ст. 137 доповнено ч. 2 такого змісту: "До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право на призначення судді".

Частиною 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Враховуючи приписи ст. 58 Конституції України, згідно якої закони не мають зворотної дії у часі, суд вважає, що ч. 2 ст. 137 Закону № 1402-VIII ніяким чином не свідчить про зміну розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та не повинна впливати на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання позивача, який пішов у відставку до 05.08.2018 і, відповідно, не міг мати на час відставки стажу роботи суддею, обчисленого на підставі ч. 2 ст. 137 Закону № 1402-VIII, а також отримувати доплату за вислугу років у розмірі 60% від посадового окладу.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 10014, номер НОМЕР_1) до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. Перемоги, 55, м. Житомир, 10003, код 40380333).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повне судове рішення складене 22 квітня 2019 року