Справа № 160/810/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Справа № 160/810/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34", третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській про стягнення 3020323,55 грн., -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34", третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.03.2019р., просить стягнути з відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків податковий борг на користь держави в сумі 3086272,95 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є платником податку на додану вартість, на даний час відповідач має податкову заборгованість на загальну суму 3086272,95 грн., який складається з суми узгодженого податкового зобовязання, визначеного платником самостійно з податку на додану вартість з 30.01.2016р. по 30.08.2018р. - 1862865 грн., нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій 345012,50 грн. та пені 878395,45 грн. Позивач вказує на те, що відповідачем щомісячно здійснюється платежі відповідно до задекларованих у податкових деклараціях з податку на додану вартість сум податкових зобовязань, які зараховуються в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення та відбувається погашення податкового боргу за деклараціями минулих років у звязку з чим нараховується пеня відповідно до ст.129 Податкового кодексу України. Також позивач зазначає, що у зв'язку з несплатою до бюджету податкового боргу контролюючим органом відповідно до ст.59 Податкового кодексу України були сформовані та вручені посадовій особі відповідача податкові вимоги №1/36 від 25.10.2001р. та №2/154 від 05.12.2001р., проте податковий борг залишився не сплаченим, а тому позивач просить стягнути вказану суму податкового боргу у судовому порядку у відповідності до вимог ст.ст. 14, 19, 20, 95 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 30.01.2019р. було відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні згідно до вимог ст.ст.12, 180-183 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

У підготовчому засіданні оголошувалася перерва з 25.03.2019р. по 29.03.2019р.

Ухвалою суду від 29.03.2019р. було закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 05.04.2019р. (а.с.144 том 3).

Ухвалою суду від 05.04.2019р. зупинено провадження у цій справі в частині стягнення податкового боргу у сумі 65949,40 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 07.05.2018р. - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/4445/18 (а.с.163-165 том 3).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, у письмовому відзиві на позов просив відмовити у задоволенні даного адміністративного позову посилаючись на те, що відповідач в період з січня 2008р. то теперішній час сплачував суми узгоджених податкових зобов'язань по особовому рахунку з ПДВ, без затримки виплати платежів, що, як вказує представник відповідача, податковою інспекцією не заперечується, проте за даними фіскальної служби за підприємством рахується борг в сумі більше 40000,00 грн. Відповідачем оскаржувалися дії контролюючого органу щодо зарахування щомісячних платежів в рахунок погашення податкового боргу минулих років, які були визнані неправомірними Дніпропетровським окружним адміністративним судом і Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом в період з липня 2009 року по грудень 2010 року. Представник відповідача зазначає, що такі судові рішення залишаються невиконаними, а тому податковий борг підприємства створено штучно. Окрім того, як зазначає представник відповідача, оскільки за відповідачем не закріплений податковий борг та податковий орган не наділений правом застосовувати штраф при виконанні п.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі зарахування коштів, що сплачує платник податків, то і збільшення суми грошового зобовязання порушує право відповідача вільно володіти своїм майном (грошима), а отже, є протиправною діяльністю контролюючого органу згідно з нормами чинного законодавства України та судової практики Європейського Суду з прав людини, що фактично є втручанням державних органів у мирне володіння майном платника податку (а.с.3-7 том 2).

Третя особа в судове засідання не з'явилася без поважної причини, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином 02.04.2019р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, наявними в матеріалах справи (а.с.148-149 том 3).

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, належне повідомлення третьої особи про дату, час і місце судового засідання, строки вирішення справи, встановлені ст.193 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі представника третьої особи згідно до вимог ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши представників сторін, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що субєктом владних повноважень - є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - контролюючий орган є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У ході судового розгляду справи судом були встановлені наступні обставини у даній справі.

Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34» з 13.03.2000р. зареєстровано як юридична особа за адресою: 51912, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Михайла Грушевського, буд. 214 та перебуває на обліку у Камянській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ та інформаційними даними (а.с. 7-11).

Згідно наданих детального розрахунку суми податкового боргу за податковим зобовязаннями визначеними платником самостійно у податкових деклараціях з ПДВ, витягу ІС «Податковий Блок» - розрахунок пені станом на 14.03.2019р., витягів з ІКПП про нарахування пені у 2016-2018 роках та витягу з інтегрованої картки платника податків про час виникнення заборгованості станом на 14.03.2019р., відповідач станом на 14.03.2019р. має податковий борг на загальну суму 3020323,55 грн., а саме: основний платіж (з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 1862865,00 грн.; штрафні санкції 279063,12 грн.; пеня (нарахована за період, що не перевищує 1095 днів) 878395,45 (а.с. 210-233 том 1).

Вказаний податковий борг виник внаслідок несплати у встановлені строки суми грошового зобовязання, визначеного платником самостійно відповідно до податкових декларацій з податку на додану вартість, а саме:

- № від 19.01.2016р. за грудень 2015р. з граничним терміном сплати 30.01.2016р., датою виникнення податкового боргу є 31.01.2016р;

- № від 18.02.2016р. за січень 2016р. з граничним терміном сплати 01.03.2016р., датою виникнення податкового боргу є 02.03.2016р;

- № від 16.03.2016р. за лютий 2016р. з граничним терміном сплати 30.03.2016р., датою виникнення податкового боргу є 31.03.2016р;

- № від 19.04.2016р. за березень 2016р. з граничним терміном сплати 30.04.2016р., датою виникнення податкового боргу є 03.05.2016р;

- № від 18.05.2016р. за квітень 2016р. з граничним терміном сплати 30.05.2016р., датою виникнення податкового боргу є 31.05.2016р;

- № від 17.06.2016р. за травень 2016р. з граничним терміном сплати 30.06.2016р., датою виникнення податкового боргу є 01.07.2016р;

- № від 12.07.2016р. за червень 2016р. з граничним терміном сплати 30.07.2016р., датою виникнення податкового боргу є 01.08.2016р;

- уточнюючий розрахунок податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 25.08.2016р.;

- № від 18.08.2016р. за липень 2016р. з граничним терміном сплати 30.08.2016р., датою виникнення податкового боргу є 31.08.2016р;

- № від 16.09.2016р. за серпень 2016р. з граничним терміном сплати 30.09.2016р., датою виникнення податкового боргу є 03.10.2016р;

- № від 17.10.2016р. за вересень 2016р. з граничним терміном сплати 31.10.2016р., датою виникнення податкового боргу є 01.11.2016р;

- № від 17.11.2016р. за жовтень 2016р. з граничним терміном сплати 30.11.2016р., датою виникнення податкового боргу є 01.12.2016р;

- № від 19.12.2016р. за листопад 2016р. з граничним терміном сплати 30.12.2016р., датою виникнення податкового боргу є 03.01.2017р;

- № від 13.01.2017р. за грудень 2016р. з граничним терміном сплати 30.01.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.01.2017р;

- № від 17.02.2017р. за січень 2017р. з граничним терміном сплати 02.03.2017р., датою виникнення податкового боргу є 03.03.2017р;

- № від 17.03.2017р. за лютий 2017р. з граничним терміном сплати 30.03.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.03.2017р;

- № від 18.04.2017р. за березень 2017р. з граничним терміном сплати 30.04.2017р., датою виникнення податкового боргу є 03.05.2017р;

- № від 17.05.2017р. за квітень 2017р. з граничним терміном сплати 30.05.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.05.2017р;

- № від 19.06.2017р. за травень 2017р. з граничним терміном сплати 30.06.2017р., датою виникнення податкового боргу є 03.07.2017р;

- № від 18.07.2017р. за червень 2017р. з граничним терміном сплати 31.07.2017р., датою виникнення податкового боргу є 01.08.2017р;

- № від 17.08.2017р. за липень 2017р. з граничним терміном сплати 30.08.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.08.2017р;

- № від 18.09.2017р. за серпень 2017р. з граничним терміном сплати 02.10.2017р., датою виникнення податкового боргу є 03.10.2017р;

- № від 11.10.2017р. за вересень 2017р. з граничним терміном сплати 30.10.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.10.2017р;

- № від 17.11.2017р. за жовтень 2017р. з граничним терміном сплати 30.11.2017р., датою виникнення податкового боргу є 01.11.2017р;

- № від 18.12.2017р. за листопад 2017р. з граничним терміном сплати 02.01.2018р., датою виникнення податкового боргу є 03.01.2018р;

- № від 17.01.2018р. за грудень 2017р. з граничним терміном сплати 30.01.2018р., датою виникнення податкового боргу є 31.01.2018р;

- № від 19.02.2018р. за січень 2018р. з граничним терміном сплати 02.03.2018р., датою виникнення податкового боргу є 05.03.2018р;

- № від 19.03.2018р. за лютий 2018р. з граничним терміном сплати 30.03.2018р., датою виникнення податкового боргу є 02.04.2018р;

- № від 16.04.2018р. за березень 2018р. з граничним терміном сплати 02.05.2018р., датою виникнення податкового боргу є 03.05.2018р;

- № від 16.05.2018р. за квітень 2018р. з граничним терміном сплати 30.05.2018р., датою виникнення податкового боргу є 31.05.2018р;

- № від 19.06.2018р. за травень 2018р. з граничним терміном сплати 02.07.2018р., датою виникнення податкового боргу є 03.07.2018р;

- № від 16.07.2018р. за червень 2018р. з граничним терміном сплати 30.07.2018р., датою виникнення податкового боргу є 31.07.2018р;

- №5 від 17.08.2018р. за липень 2018р. з граничним терміном сплати 30.08.2018р., датою виникнення податкового боргу є 31.08.2018р., (а.с.88-134,161-207,210 том 1, 12,13,16,19,23,27,32,35,38,41,44,48,50-52 том 2, 26,28,32,35,37,41,43,47,50,55,63,66, 71,75,84, 92,98, 139-141 том 3).

Також, контролюючим органом відповідачеві були нараховані штрафні санкції, а саме:

- за податковим повідомленням-рішенням № від 28.10.2016р. відповідно до ст. 120-1 Податкового кодексу України на суму 2821,24 грн., яке було отримано відповідачем 02.11.2016р. відповідно згідно до вимог ст.58 Податкового кодексу України;

- за податковим повідомленням-рішенням № від 06.11.2017р. відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України на суму 278781,00 грн., яке було отримано відповідачем 14.11.2017р. відповідно згідно до вимог ст.58 Податкового кодексу України, що підтверджується копіями відповідних повідомлень-рішень, поштового повідомлення та зворотнім боком податкового повідомлення-рішення № від 28.10.2016р., наявними у справі (а.с.21-21-зворотній бік, 30-30-зворотній бік том 1).

Окрім того, позивачем надано обґрунтований розрахунок нарахованої пені за період з 26.01.2016р. по 23.08.2018р., зокрема, за період, що не перевищує 1095 днів на дату нарахування у сумі 878395,45 грн., нарахована до ст.129 Податкового кодексу України (а.с.211-230 том 1).

У зв'язку з несплатою відповідачем у встановлені строки узгоджених податкових зобов'язань, контролюючим органом були вжиті заходи щодо примусового стягнення податкового боргу та на виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України були сформовані перша податкова вимога форми №1/36 від 25.01.2001р. та друга податкова вимога №2/154 від 05.12.2001р., які були отримані відповідачем згідно вимог ст.58 Податкового кодексу України, що підтверджується їх копіями (а.с.15-16 том 1).

Відповідно до вимог п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком і збором.

Крім того, п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За ст. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Представник відповідач у ході судового розгляду справи належних і допустимих доказів сплати податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями в сумі 3020323,55 у встановлені законодавством строки суду не надав, як і не надав доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, які є підставами для стягнення з відповідача штрафних санкцій наведених у цьому рішенні.

Відповідачем не надано і доказів правомірності не погодження з податковим боргом, з урахуванням того, що спірний податковий борг виник внаслідок самостійного визначення грошових зобовязань, які взагалі не підлягають оскарженню згідно до вимог п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України.

При цьому, судом відхиляються посилання представника відповідача, як на належні докази сплати узгоджених податкових зобовязань за податковими деклараціями з податку на додану вартість за період 2013-2018 роки, на додані до відзиву копії платіжних доручень, оскільки досліджені судом у ході судового розгляду справи надані платіжні документи підтверджують факт лише часткової сплати грошових коштів, що не може бути прийнято в якості належних доказів своєчасності сплати узгоджених зобовязань з урахуванням наявності у відповідача податкового боргу за попередні періоди, що не спростовано представником відповідача жодними доказами у розумінні ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, судом враховується і те, що при наявності у платника податку податкового боргу за попередні періоди (що не спростовано представником відповідача у судовому засіданні), контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків згідно до вимог п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

Судом критично надається оцінка доводам представника відповідача з приводу оскарження дій контролюючих органів щодо зарахування щомісячних платежів в рахунок погашення податкового боргу минулих років, які були визнані неправомірними Дніпропетровським окружним адміністративним судом і Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом з липня 2009 року по грудень 2010 року, з огляду на те, що вказаних доказів на підтвердження наведеного відповідачем не надано, ні в підготовчому провадженні, ні у судовому засіданні. Окрім того, слід зазначити, що наведені обставини не є підставою для несплати узгоджених грошових зобовязань у встановлені законодавством строки та з урахуванням того, що з 01.01.2011р. набрали чинності норми Податкового кодексу України, які поклали обовязок на контролюючий орган зараховувати кошти сплачені платником податку у рахунок погашення податкового боргу в порядку черговості його виникнення та незалежно від напряму сплати, визначеного відповідачем згідно п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, а тому посилання відповідача на те, що у 2009-2010 роках судами визнавались дії контролюючого органу по зарахуванню коштів відповідача неправомірними є неспроможними, оскільки предметом даного спору є податковий борг, який виник з 2016 року та до даних правовідносин контролюючим органом правомірно застосовані норми п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

Є неспроможними та безпідставними і доводи представника відповідача стосовно того, що податковий борг у відповідача відсутній та податковий орган не наділений повноваженнями застосовувати штраф при виконанні п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, оскільки, по-перше, факт відсутності податкового боргу за наведеними податковими деклараціями з ПДВ та наведеними податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем жодними доказами не спростований, його наявність підтверджена наявними в матеріалах справи документами, а також дослідженими судом копіями платіжних доручень, по-друге, контролюючим органом штраф до відповідача не застосовувався, а нарахована пеня за несвоєчасну сплату узгоджених зобовязань у межах строків давності, встановлених ст.102 Податкового кодексу України, що передбачено нормами ст.129 Податкового кодексу України.

Також, є взагалі недоречним посилання представника відповідача на судову практику Європейського Суду з прав людини та втручання державних органів у мирне володіння майном, з огляду на те, що за національним законодавством України, зокрема, податковим, передбачено право втручання державних органів, у даному випадку, контролюючого органу, у володіння майном платника податку за умови наявності у такого платника податкового боргу перед Державою, з метою вжиття заходів примусу, направлених на погашення такого податкового боргу з урахуванням того, що обовязок по сплаті податків покладено на кожного платника такого податку згідно до вимог Податкового кодексу України та Конституції України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 3020323,55 грн., а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв'язку з чим судові витрати суб'єкта владних повноважень по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34", третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській про стягнення 3020323,55 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34" (51912, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. М. Грушевського, 214, ) на користь Державного бюджету України - податковий борг у розмірі 3020323,55 грн. (три мільйона двадцять тисяч триста двадцять три гривні 55 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 15.04.2019р.

Суддя ОСОБА_1