Справа № 0240/2269/18-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 квітня 2019 року

Київ

справа №0240/2269/18-а

касаційне провадження №К/9901/7329/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 в адміністративній справі №0240/2269/18-а за позовом Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" до Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Тростянецький спиртовий завод" у липні 2018 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 19.09.2018 позовні вимоги задовольнив. Визнав протиправною бездіяльність Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області щодо невизнання податкового боргу Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" безнадійним та щодо непроведення його списання: з податку на додану вартість у сумі 4129167,32грн., з плати по надходженням від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях у сумі 34094,86грн., з податку на прибуток у сумі 2795947,70грн., з акцизного податку в сумі 7639035,89грн., із земельного податку в сумі 313570,80грн., з надходжень від викидів забруднюючих речовин (екологічного податку) в сумі 301,63грн. Зобов'язав Гайсинську ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод": з податку на додану вартість у сумі 4129167,32грн., з плати по надходженням від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях у сумі 34094,86грн., з податку на прибуток у сумі 2795947,70грн., з акцизного податку в сумі 7639035,89грн., із земельного податку в сумі 313570,80грн., з надходжень від викидів забруднюючих речовин (екологічного податку) в сумі 301,63грн.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 07.02.2019 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.09.2017 залишив без змін.

Гайсинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області 12.03.2019 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019.

Верховний Суд ухвалою від 19.03.2019 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про доплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 19.03.2019 була отримана відповідачем 04.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №868.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19.03.2019 скаржником надіслано до суду касаційної інстанції клопотання, в якому податковий орган вказує, що здійснений в ухвалі Верховного Суду від 19.03.2019 розрахунок судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у справі, виходячи з майнових вимог, є невірним.

В обґрунтування вказаної позиції відповідач наголошує на тому, що у справі позивачем заявлено вимоги немайнового характеру - оскаржено не суму податкового боргу, а саме зобов'язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу. До вказаного клопотання відповідачем долучено документ про сплату судового збору - платіжне доручення від 11.03.2019 №288 в сумі 7048грн., що на думку відповідача, відповідає встановленій законом ставці, виходячи із заявленої вимоги немайнового характеру.

Суд касаційної інстанції вважає посилання відповідача на немайновий характер заявлених у справі позовних вимог про зобов'язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу в загальній сумі 14912118,20грн. необґрунтованими. При цьому керується таким.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про зобов'язання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу в загальній сумі 14912118,20грн, яке впливає на склад майна позивача, є майновою.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали Верховного Суду від 19.03.2019 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано - судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

З огляду на зазначене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019 в адміністративній справі №0240/2269/18-а за позовом Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" до Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - повернути.

2. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна