Справа № 487/1478/19
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1478/19
Провадження № 2-а/487/40/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Гречаної А.Д., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Букрєєва Є .С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

25.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якій позивач просив скасувати постанову серії ЕАВ № 933801 від 20.02.2019 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, мотивуючи наступним. 20.02.2019 року інспектором роти №2 Управління патрульної поліції у Миколаївській області Храповим С.С. була винесена постанова серії ЕАВ № 933801 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Підставою винесення постанови інспектор зазначив, що нібито о 17.43 год. ОСОБА_1 керуючи належним йому автомобілем Лексус РХ 350 державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Кузнецька, 136 проїхав перехрестя з вул. Садовою у м. Миколаєві на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 7.8.3е ПДП - Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал світлофора, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючи рух. Але зазначені у постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки зазначеного адміністративного правопорушення позивач не вчиняв. Так, позивач рухався по вул. Кузнецбькій в м. Миколаєві зі сторони вул. Мала Морська в бік проспекту Богоявленського та в районі перехрестя з вул. 4 Слобідська та вул. Кузнецька його було зупинено патрульним автомобілем. Інспектор Храпов С.С. підійшовши до позивача пояснив, що чорний автомобіль Лексус з серебристими дверними ручками та що дане порушення зафіксоване камерою патрульного автомобіля. Інспекторами патрульної поліції позивачу було продемонстровано відеозапис на якому автомобіль схожий на автомобіль позивача проїхав у час переключення сигналів світлофора. На що позивач пояснив інспектору, що не скоював даного правопорушення, але все одно відносно нього було складено протокол. Правил дорожнього руху позивач не порушував, тому просив скасувати постанову серії ЕАВ № 933801 від 20.02.2019 року.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, посилаючись на те, що належних та достатніх доказів його винуватості суду не надано, а тому постанова є незаконною та протиправною, просив позов задовольнити, постанову від 20.02.2019 року скасувати.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Букрєєв Є.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову. Суду пояснив, що під час патрулювання 20.02.2019 року інспектором Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Храповим С.С. разом з напарниками було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме водій автомобіля Lexus RX державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по вул. Кузнецькій на перехресті з вул. Садова здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е) ПДР України. Після чого інспекторами було прийнято рішення зупинити транспортний засіб на п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Інспектор підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.8.7.3 е) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, положення ст. 63 Конституції України, порядок та строки оскарження постанови. Інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті. Згідно ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та вручено її копію. Також в судовому засіданні зазначив, що позивачем не надано доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Вислухавши, пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, року 20.02.2019 року інспектором Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Храповим С.С. було винесено постанову серії ЕАВ № 933801 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 20.02.2019 року о 17.43 годин в м. Миколаєві вул. Кузнецька (Скороходова), 136 водій керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя вул. Садова та вул. Кузнецька на заборонений червоний сигнал світлофор, чим порушив п.8.7.3. е ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючи рух, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненнi, чи пiдлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також з`ясувати iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оглянутої в судового засіданні відеофіксаці, яка надана представником відповідача, не можливо ідентифікувати автомобіль позивача та самого позивача за кермом автомобілю.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про наявність чи відсутність вини позивача.

Так будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, що мають значення для правильного вирішення справи інспектором не зібрано, показів свідків не відібрано, доказів скоєння адміністративного правопорушення не додано.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення неможливо, оскільки інспектором патрульної поліції не було надано жодних доказів на його підтвердження.

Отже, постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, що виключає її законність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував Правила дорожнього руху, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАВ №933801 від 20 лютого 2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 933801 від 20.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу VІІ Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2019 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко