Справа № 464/7343/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2793/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Запотічного І.І., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника

відповідача ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 вересня 2018 року у справі №464/7343/17, головуючий суддя Чорна С.З., проголошене о 16.51 год у м. Львові, повний текст рішення складений 20.09.2018 р., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування припису та постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування припису та постанов.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржуваний припис та постанови були складені на підставі позапланової перевірки, за результатами складеного Акту №1/664-ПП від 10.10.2017. Стверджує, що зазначений акт містить неправдиві відомості та складений з порушенням вимог чинного законодавства, крім того акті зазначено в графі «замовник» ОСОБА_1, однак вона зазначає, що не є замовником реконструкції квартири, оскільки жодного наміру щодо проведення забудови квартири №2 по вул. ОСОБА_6 ОСОБА_7, 80 у м. Львові не мала і заяв не подавала, жодних доказів того, що прибудова зведена саме нею відповідач в акті не навів, акт та оскаржуваний припис були складені за її відсутності, а також за відсутності другого співвласника ОСОБА_4 Зазначає, що безпідставним є твердження, що споруда з фактичним втручанням в частину земельної ділянки з західної сторони, яка є у фактичному користуванні ОСОБА_5, оскільки встановленої межі між сусідами не існує та наявний спір з цього приводу. Розміри споруди та відстані до сусідніх ділянок, зазначені в акті є голослівними, оскільки під час проведення оскаржуваної перевірки посадові особи інспекції ДАБК у м. Львові на територію будинку №80 по вул. Єфремова у м. Львові зі сторони прибудови не заходили і не проводили відповідні заміри вимірювальними приладами. Також не відповідає дійсності інформація (дані) про проведення реконструкції квартири №2 без дозвільної документації, оскільки в самому акті встановлено факт відсутності ознак будь-яких робіт, а в реальності місце має лише прибудова зведена у 1995 році. Зазначена прибудова згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2006 року підлягає приведенню в попередній стан, шляхом демонтажу та реконструкції. Відповідач своїми діями чинить перешкоди у виконанні рішення суду від 14.09.2006 року. В направленні 09.10.2017 року №664-пп про продовження строків позапланової перевірки винесено без письмових рішень керівника Інспекції.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 10 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові щодо складення припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.10.2017 та щодо складення постанов №0006-вих-5086/184 від 15.11.2017 року та №0006-вих-5091/185 від 16.11.2017 року по справах про адміністративне правопорушення, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,5 ст. 96 КУпАП. Скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 10.10.2017. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №0006-вих-5086/184 від 15.11.2017 року. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №0006-вих-5091/185 від 16.11.2017 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, є необґрунтованим та підлягає скасуванню. Зокрема апелянт зазначає, що підставою для проведення позапланової перевірки було, звернення ОСОБА_5 до Інспекції від 05.10.2017. На підставі такого звернення Інспекцією було видано наказ від 06.10.2017 №346-п «Про проведення позапланової перевірки» та направлення для проведення позапланового заходу від 06.10.2017 №663-пп на обєкті будівництва, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Академіка ОСОБА_7, 80. З врахуванням вищевказаного направлення та наказу посадовими особами Інспекції 09.10.2017 було здійснено виїзд на обєкт будівництва. Згідно службової записки про продовження терміну позапланової перевірки від 09.10.2017, видано наказ від 09.10.2017 №347-п та направлення для проведення позапланового заходу від 09.10.2017 №664-пп, яким перевірку продовжено до 10.10.2017 та посадовими особами Інспекції 10.10.2017 повторно здійснено виїзд на обєкт по вул. ОСОБА_6 ОСОБА_7,80. За результатами проведеної перевірки встановлено, що за вищевказаною адресою проводиться реконструкція квартири №2 шляхом прибудови до вказаного будинку споруди розміром 12.2х 11,5 м на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради. Позивачкою не було представлено жодні документи на обєкт, що перевіряється. Крім того, було встановлено, що будівництво вказаної споруди введеться також з порушенням, а саме не дотримана відстань до меж сусідніх ділянок та порушення прав користувачів суміжних земельних ділянок.

Відтак за результатами проведеної перевірки посадовими особами Інспекції складено відповідний акт, протоколи про адміністративне правопорушення, а також видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.10.2017, яким зобов'язано гр. ОСОБА_1 в термін один місяць привести житловий будинок № 80 по вул. Єфремова до попереднього стану шляхом демонтажу прибудованої споруди розміром 12,2x11,5 м. до житлового будинку. Окрім цього, Інспекцією винесено постанову від 15.11.2017 №0006-вих-5086/184, якою позивача притягнено до відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП, а також постанову від 16.11.2017 №0006-вих-5091/185, якою позивача притягнено до відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП.

Також зазначає, що рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.06.2006 року, на яке покликався суд першої інстанції не може мати ніякого значення для вирішення вказаної справи, а тим більше до заходів державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки по вул. ОСОБА_6ОСОБА_7, 80 у м. Львові існує самовільно збудована споруда, яка збудована без будь-яких дозвільних документів та відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказаний об'єкт, а відтак статус цієї споруди залишається самовільно збудованою.

Також, звертає увагу, що відповідно до рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2006р., визнано самочинним будівництвом зведену надбудову до АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та добудову кафетерію із реконструкцією гаража. Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_8, ТзОВ «Корект» знести самовільно збудовані приміщення кафетерію площею 71,4кв.м. до АДРЕСА_1 ОСОБА_7 в м. Львові та самовільно збудовані приміщення на місці гаражу по вул. ОСОБА_6ОСОБА_7 в м. Львові та не чинити перешкод позивачці ОСОБА_4 в користуванні 1/3 частиною будинковолодіння по вул. ОСОБА_6ОСОБА_7 в м. Львові і земельною ділянкою пл.300кв.м., яка належить до вказаної частини будинковлодіння. Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_8, ТзОВ «Корект» привести до попереднього стану всі складові частини кв.2 будинковолодіння №80 по вул. Єфремова в м. Львові, які існували до зведення самочинного будівництва, зокрема: відновити існуючий вхід на другий поверх через двоповерхову веранду позначену пл.2-1 пл.7.6.кв.м., 2-2 пл.6,0кв.м.; вхід в підвал підліт. II пл.4,1кв.м., в якому були сходи на горище; житлові кімнати під літ2-7 пл.14,6кв.м., 2,8пл.21.1кв.м., 2-9 пл.13,7кв.м., приміщення 2-10 пл.7,2кв.м., кухню під літ2-5 пл.9,4кв.м., ванну кімнату під літ.2-6 пл.4,2кв.м., існуючі господарські будівлі, металеві огорожу і металеву хвіртку. Натомість Інспекцією встановлено, що за вказаною адресою проводиться реконструкція квартири № 2 шляхом прибудови до вказаного будинку споруди розміром 12,2 х 11.5м на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, а кафетерій площею 71,4 кв. м. при проведеній перевірці до уваги не брався оскільки нові будівельні роботи щодо нього не проводились і є рішення про його знесення. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем та третьою особою ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не погоджуються із доводами апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, винесеним з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування. Просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третьою особою ОСОБА_5 поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, тому просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача та третя особа ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених у скарзі, просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач, її представник та третя особа ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечили, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 10.10.2017 посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було проведено позапланову перевірку за адресою м. Львів, вул.Єфремова,80. За результатами перевірки складено Акт №1/664-ПП від 10.10.2017 та припис про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.10.2017 за проведення реконструкції квартири №2 шляхом прибудови до житлового будинку споруди розміром 12,2х11,5 м самочинно за адресою: м. Львів, вул. Єфремова, 80, без документів на право власності чи користування земельною ділянкою, без проектної та дозвільної документації, а також з недотриманням відстаней до меж сусідніх ділянок, та зобовязано в термін один місяць привести даний житловий будинок до попереднього стану шляхом демонтажу прибудованої споруди розміром 12,2х11,5м до житлового будинку.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові винесено постанову №006-вих-5086/184 від 15.11.2017 по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП та постанову 006-вих-5091/185 від 16.11.2017 по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що у посадових осіб Інспекції ДАБК у м. Львові під час складення оскаржуваних припису та постанов, не було достатніх доказів того, що позивач проводила нові будівельні роботи.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржені позивачем рішення, апеляційний суд вважає, що такі не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що рішення відповідача є протиправними, прийняті відповідачем необґрунтовано, без дотриманням вимог законів України.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п.5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Як слідує з матеріалів справи, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові винесено постанову №006-вих-5086/184 від 15.11.2017 по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП та постанову 006-вих-5091/185 від 16.11.2017 по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 96 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту обєктів чи споруд.

Частиною 5 статті 96 КУпАП передбачена відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Такий протокол було складено, у протоколі міститься повідомлення про час, дату та місце розгляду справи, проте, відмітка про те, що позивач відмовився від підпису у протоколі, як і його підпис - відсутні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку дотримано не було.

Як слідує із оскаржуваних постанов по справі про адміністративне правопорушення «ОСОБА_1 проводиться реконструкція квартир шляхом прибудови до житлового будинку споруди розміром 12,2х11,5 м…», проте із змісту як постанов, так і протоколів про адміністративне правопорушення не вбачається місце та час вчинення адміністративного правопорушення, пояснення свідків, які б стверджували дату вчинення такого правопорушення.

Таким чином з оскаржуваних постанов неможливо встановити час вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, представник відповідача в судовому засіданні визнавав ту обставину, що відповідачем пропущений строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, нормами ст. 286 КАС України визначено вичерпний перелік судових рішень, які суд першої інстанції може приймати у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Натомість судом першої інстанції визнано протиправними дії відповідача щодо складення оскаржуваних постанов, що є підставою для скасування судового рішення з наведених вище підстав.

З урахуванням наведеного вище позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про скасування оскаржуваних постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягають задоволенню та суд відповідно скасовує постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №0006-вих-5086/184 від 15.11.2017р. та №0006-вих-5091/185 від 16.11.2017р. та закриває справи про адміністративне правопорушення.

Щодо припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 10.10.2017р.

З матеріалів справи слідує та встановлено судом, 10.10.2017 посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було проведено позапланову перевірку за адресою м. Львів, вул. Єфремова, 80.

За результатами перевірки складено Акт №1/664-ПП від 10.10.2017 та припис про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.10.2017 за проведення реконструкції квартири № 2 по вул. Академіка ОСОБА_7, 80 шляхом прибудови до житлового будинку споруди розміром 12,2х11,5 м самочинно за вказаною адресою, без документів на право власності чи користування земельною ділянкою, без проектної та дозвільної документації, а також з недотриманням відстаней до меж сусідніх ділянок, та зобов'язано в термін один місяць привести даний житловий будинок до попереднього стану шляхом демонтажу прибудованої споруди розміром 12,2х11,5м до житлового будинку.

З урахуванням наведених вище норм Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011, наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №1126 від 18.07.2017, перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій органів державного архітектурно-будівельного контролю як суб'єктом владних повноважень, який зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. ОСОБА_1 дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема у даному випадку позапланової, може бути належною підставою як наказу про проведення перевірки, так і її наслідків.

У Акті та Приписі вказано, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису. Проте, з урахуванням того, що у вказаних документах відсутні підписи свідків, які б могли підтвердити, те що ОСОБА_1 була присутня під час позапланової перевірки та відмовилась від підписання документів, апеляційний суд вважає такі непідтвердженими.

Разом з тим, при винесенні оскаржуваного Припису відповідачем не враховано, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2006 прибудови до вказаного будинку визнані самочинним будівництвом, позивача зобовязано привести відповідний будинок та господарські споруди у попередній стан. Зазначеним рішенням, зокрема встановлено, що на місці гаражу самовільно прибудовано господарські приміщення для кафетерію. Таким чином встановлено, що станом на 2006 рік за адресою: вул. академіка ОСОБА_7, 80 існували обєкти самочинного будівництва, які згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2006 року, позивач повинна була привести в попередній стан.

Крім цього, з матеріалів справи слідує, що на виконанні Франківського ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавчий лист Личаківського районного суду м. Львова про демонтаж самочинно зведених будівель.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що за вказаною адресою протягом тривалого часу проводились чи проводяться роботи по виконанню рішення суду щодо приведення будинку та господарських споруд у попередній стан та виконується рішення про демонтаж самочинно зведених будівель та відсутні докази того, що спірні споруди, виявлені відповідачем у 2017 році є відмінними від самочинно зведених споруд у 2006 році і що мало місце нове будівництво.

Що стосується твердження відповідача, які зазначені в Акті, що «...споруда зводиться... з фактичним втручанням в частину земельної ділянки з західної сторони, яка є у фактичному користуванні ОСОБА_5 для обслуговування АДРЕСА_2 ОСОБА_7 в м. Львові», то такі є безпідставними, оскільки земельна ділянка перебуває у комунальній власності та між власниками квартир порядку та меж користування вказаною земельною ділянкою.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у посадових осіб Інспекції ДАБК у м. Львові під час складення оскаржуваних припису та постанов, не було достатніх доказів того, що позивач проводила нові будівельні роботи.

Крім цього, з оскаржуваного Припису слідує, що позивач здійснює реконструкцію квартири, шляхом прибудови до житлового будинку, а від позивача вимагається усунення виявлених порушень шляхом приведення житлового будинку № 80 по вул. Академіка ОСОБА_7 до попереднього стану шляхом демонтажу прибудованої споруди, що відповідно викликає суперечності у тлумаченні вказаного Припису та його виконанні, оскільки допускає подвійне трактування порушення «реконструкція квартири» чи «добудова до будинку».

Інші доводи сторони позивача не впливають на вищевказані висновки суду та не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваних припису від 10.10.2017 та постанов від 15.11.2017 та від 16.11.2017, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є правомірними, а натомість вказують на те, що таке відповідачем прийняте необґрунтовано, без дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нове рішення про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 вересня 2018 року у справі №464/7343/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №0006-вих-5086/184 від 15.11.2017р. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №0006-вих-5091/185 від 16.11.2017р. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 10.10.2017р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1920 грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції в частині оскарження рішень щодо притягнення до адміністративної відповідальності набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Постанова суду апеляційної інстанції частині оскарження припису набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_9
судді ОСОБА_10
ОСОБА_11
Повний текст постанови складено 19.04.2019р.