Справа № 0940/1666/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2047/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТІМ ЮА» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року (судді Грицюка П.П.) розглянуте у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ о 11 год. 27 хв. повний текст рішення складено 14.12.2018 у справі №0940/1666/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТІМ ЮА» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «ЛІДЕР ТІМ ЮА» 13.09.2018 звернулося в суд з позовом до Державної фіскальної служби України, судом залучено Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №665820/39951661 від 25.04.2018 року, про відмову у реєстрації податкової накладної №11 від 21.03.2018, зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №11 від 21.03.2018 року подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТІМ ЮА» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТІМ ЮА» подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано до суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 01.12.2015 між ТОВ «ЛІДЕР ТІМ ЮА» та ТОВ «Каміс-Приправи» укладено договір № 05-12/15, відповідно до якого ТОВ «Каміс-Приправи» (замовник) доручає ТОВ «ЛІДЕР ТІМ ЮА» (виконавець), виконати роботи (послуги), визначені в Додатковому договорі №1; перелік об'єктів визначається в Додатковому договорі №4; вартість робіт (надання послуг) Виконавця на об'єктах Замовника визначається в Додатковому договорі №3; розрахунок між сторонами здійснюється в національній валюті на підставі Акта здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) та рахунку фактури (аркуші справи 28-34).

Відповідно до пункту 1.1 Додаткового договору №1 до Договору №05-12/15 про виконання робіт (надання послуг) від 01.12.2015, Виконавець зобов'язується власними або залученими силами виконати роботу (надати послуги) на об'єктах замовника відповідно до умов договору, за заявкою замовника, а замовник зобов'язується створити виконавцеві необхідні умови для виконання робіт (надання послуг), вчасно прийняти їх та сплатити обумовлену договором ціну (аркуші справи 30-31).

Відповідно до розділу 1 Додаткового договору №3 до Договору №05-12/15 про виконання робіт (надання послуг) від 01.12.2015, вартість виконання робіт (надання послуг) на Обєкті Замовника за годину становить 34 грн. 50 коп. (зНДС), Вартість виконання робіт (наданих послуг) за Період виконання робіт визначається шляхом множення вартості однієї години виконання робіт (надання послуг) на кількість осіб, що залучено Виконавцем до виконання робіт (надання послуг) за Договором та на кількість робочих днів на тиждень в Період виконання робіт (надання послуг) (аркуш справи 32).

За результатами проведеної господарської операції ТОВ «ЛІДЕР ТІМ ЮА» сформовано та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 21.03.2018 на суму 9004,09 грн. (аркуш справи 35).

На підставі договору № 05-12/15 від 01.12.2018 та його Додатків складено акт надання послуг №50 від 21.03.2018, згідно якого виконавець надавав послуги мерчендайзингу (аркуш справи 37).

Рішенням про реєстрацію або відмову в такій реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №665820/39951661 від 25.04.2018, відмовлено позивачу у реєстрації податкової накладної №11 від 21.03.2018 з тих підстав, що «акт наданих послуг не містить чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг докладного опису виконаних послуг виконання завдань, не розкриває зміст послуг, якісних характеристик, конкретного персонального підходу до виконання завдань» (аркуш справи 38).

Рішенням комісії з питань розгляду скарг за № 4111/39951661/2 від 08.05.2018, скаргу ТОВ «ЛІДЕР ТІМ ЮА» залишено без задоволення, а рішення комісії без змін (аркуш справи 39).

Не погодившись з рішенням комісії ДФС України за №665820/39951661 від 25.04.2018 року позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

У відповідності до підпункту «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У відповідності до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 даного Кодексу зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 року затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок в редакції виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Відповідно до пункту 2 Порядку податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктом 13 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Відповідно до пунктів 1, 2 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Наказ № 567 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Пунктом 6 Наказу № 567 передбачено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

В свою чергу, відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.06.2017 №754/30622 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), надання платником податків для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена Договором та/або законодавством.

Для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв необхідно надати: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» від 13.06.2017 №566, цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів.

За приписами пункту 2 Порядку №566, комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Комісія приймає рішення про: - реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; - відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТІМ ЮА» після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної № 11 від 21.03.2018 було відправлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК. Зокрема, серед переліку документів підприємством було надано до ДФС України договір від 01.12.2015 №05-12/15; додаткові договори №№1,3,4 від 01.12.2015 до договору №05-12/15; акт надання послуг №50 від 21.03.2018; платіжне доручення № 333 від 26.03.2018.

Згідно Договору №05-12/15 від 01.12.2015 Виконавець, ТОВ «ЛІДЕР ТІМ ЮА», зобов'язується власними або залученими силами виконати роботу (надати послуги) на об'єктах замовника, ТОВ «Каміс Приправи» відповідно до умов договору, за заявкою замовника, а замовник зобов'язується створити виконавцеві необхідні умови для виконання робіт (надання послуг), вчасно прийняти їх та сплатити обумовлену договором ціну.

На виконання даного договору, відповідно до Акту надання послуг №50 від 21.03.2018, ТОВ «ЛІДЕР ТІМ ЮА» надавало послуги мерчендайзингу за лютий 2017 року замовнику ТОВ «Каміс Приправи». Загальна вартість робіт становила 9004,09 грн. (аркуш справи 37)

Колегія суддів вважає, що даний Акт надання послуг, в частині визначення послуг, факт надання яких вони засвідчують, повторює предмет відповідного договору, носить узагальнений характер та не містить даних щодо того, які конкретні роботи були виконані, отже відповідний акт не розкриває змісту операції, до нього не було подано додатків, відповідно не містить відомостей та деталізації послуг, а саме: зміст послуги; найменування торгових точок; кількості осіб залучених до виконання робіт; кількості годин, днів. Також, позивач не надав будь яких інших доказів які б підтверджували реальність здійснення господарської операції.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Частиною 2 статті 9 вказаного Закону визначено - Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Апеляційний суд враховує, що, в частині визначення послуг, факт надання яких вони засвідчують, повторюють предмет відповідного договору, носять узагальнений інформаційний характер та не містять даних щодо того, які конкретно роботи були виконані з метою надання послуг, обумовлених укладеними договорами та в яких об'ємах.

Тобто, вказаний первинний документ визначає зміст послуг загальними термінами та оборотами, не розкриває зміст операції по структурі цих послуг, не містить відомостей та деталізації послуг, визначення - у чому саме конкретно полягає зміст послуги, щодо місць надання послуг, найменування торгових точок/мереж (Об'єкта), кількості осіб, залучених до виконання послуг, кількості годин, днів. Тоді як така деталізація є необхідною виходячи із специфіки, характеру обумовлених операцій та передбачених Договорами умов визначення ціни послуг.

Враховуючи наведене, такі обов'язкові реквізити як «зміст та обсяг господарської операції» не були відображені в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг), що слугувало підставою для відмови у реєстрації податкової накладної.

Доводи апелянта із посиланням на прийняття податкових накладних по договору за інші місяці на думку суду не вказують про аналогічні обставини справи, оскільки суд не досліджував, а відповідно і відповідач не відмовляв у прийнятті податкової накладної у вказаних місяцях, а тому не може вказувати про протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах.

Посилання апелянта на його специфіку діяльності та її прийнятності при реалізації наданих послуг, на думку суду не може вказувати про автоматичне прийняття податкової накладної №11 від 21.03.2018 подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТІМ ЮА» до Єдиного реєстру податкових накладних, адже апелянт не подав підтверджуючих документів, як звіти про надані послуги, розрахунки вартості послуг тощо, а надані документи не містять доказів, які вказували б на те, що позивач взагалі надавав послуги та практичний результат їх використання.

Колегія суддів вважає, що підтвердженням фактичного виконання умов, укладених платником податку договорів мають виступати не лише формально складені первинні документи, а й документи, що відображають зміст, характер, періодичність, умови, обсяг здійснених господарських операцій, фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю та подання всіх передбачених документів із розкриттям їхнього змісту при реєстрації податкової накладної та наданням відповідних доказів.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального та процесуального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді та не стосуються меж перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено правомірності поданої податкової накладної та її підтвердження доказами, а тому судом першої інстанції судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР ТІМ ЮА» - залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №0940/1666/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 22.04.2019