Справа № 280/4809/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4809/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року (суддя Новікова І.В., повний текст рішення складений 18.12.2018) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог частини 2 статті 40 і вимог статті 29 цього Закону та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 11.05.2018 відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за календарні роки, що передують року зверненню з заявою за призначенням пенсії за віком 2016-2017 роки, та провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 02.03.2009 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

У позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що після досягнення пенсійного віку 11 травня 2018 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на загальних підставах із застосуванням показника середньої заробітної плати, що передує року звернення.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази подання вказаної заяви.

Також позивач зазначає, що 13 вересня 2018 року звернувся до відповідача з заявою щодо розяснення розрахунку призначеної пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 17 жовтня 2018 року було надано відповідь на № 1984/Л-9, з якої вбачається, що пенсія позивачеві призначена та обчислюється відповідно до вимог закону, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки. Також відповідач зазначив, що позивач вже скористався своїм правом на призначення пенсії за віком (незалежно від законодавчого акту, згідно з яким її призначено), підстав для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, немає.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача, що на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком, така заява повинна була подаватися до територіального управління Пенсійного фонду України за зареєстрованим місцем проживання Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Камянсько-Дніпровський відділ), а не до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яке не уповноважене на призначення/перерахунок пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Такий висновок став єдиною підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1

Проте суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про необґрунтованість вказаних висновків суду першої інстанції, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» № 628 від 22.08.2018, яка набрала законної сили 31.08.2008, Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, сторонами не заперечується, що з 02.03.2009 ОСОБА_1В призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Після досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних умовах. Пенсія була обчислена, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, оскільки вважає, що право на пенсію за віком у нього виникло вперше, має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший у межах одного закону.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено наступні види державних пенсій, які призначаються, за цим Законом: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що чинним законодавством передбачено такий вид пенсії, як пенсія за віком, яка призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким додатково передбачено лише певні пільги щодо призначення вказаного виду пенсії (зниження віку, з якого призначається пенсія) залежно від наявності спеціального стажу роботи.

Дія Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на визначення права особи на пенсію, тоді як умови виплати цієї пенсії регулюються нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції доходить висновку про правомірність відмови відповідача, оскільки позивачу раніше призначено вказаний вид пенсії, що виключає можливість її повторного призначення.

Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 334/2653/17

Враховуючи викладене, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування рішення та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року в адміністративній справі № 280/4809/18 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 23 квітня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров