Справа № 2340/5002/18
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року справа № 2340/5002/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Попельнуха Ю.І.,

за участю представників:

позивача - Нора А.Г., Федини О.В.,

відповідача - Кравченко М.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (далі - товариство, позивач) подало позов до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс, відповідач), в якому просить:

-визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 05.11.2018 № 602-47;

- зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити коригування облікових показників інтегрованої картки платника товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" по податку на прибуток шляхом скасування податкового боргу у вигляді пені в сумі 121675,97 грн, нарахованої в період з 20.11.2015 по 04.11.2018;

- зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити коригування облікових показників інтегрованої картки платника товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" по податку на додану вартість шляхом скасування податкового боргу за основним платежем в сумі 1512135,00 грн та у вигляді пені в сумі 174146,39 грн, нарахованої в період з 01.09.2015 по 04.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/957/17 відповідачем прийняті нові податкові повідомлення-рішення (форма Р) від 03.09.2018 № 0 (податок на прибуток) та № 0 (податок на додану вартість), однак вказані податкові повідомлення-рішення у встановленому законом порядку на адресу позивача не надсилалися і останнім не отримувалися, та, відповідно відповідачем не визначалися позивачеві граничні строки сплати визначених згідно з ними сум грошових зобов'язань по податку на прибуток і по податку на додану вартість, з огляду на що останні є неузгодженими, у відповідача були відсутні обумовлені приписами п. 59.1, п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України правові підстави для надсилання (вручення) податкової вимоги від 05.11.2018 № 602-47, що свідчить про вчинення відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, дій з перевищенням меж своїх повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та законами України, що є безумовною підставою для визнання її протиправною та скасування.

Також, позивач зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, не відобразивши в інтегрованій картці платника сплачені позивачем суми в оплату податкових зобов'язань по податку на додану вартість та прийнявши і надіславши товариству податкову вимогу від 05.11.2018 № 602-47 за відсутності обумовлених приписами п.59.1, п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України правових підстав для її надсилання (вручення), діяв з перевищенням меж своїх повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та законами України, з огляду на що такі його рішення і дії не відповідають критеріям правомірності, визначених ч.2 ст. Кодексу адміністративного судочинства України.

26 грудня 2018 року ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" залишено без руху та встановлено позивачеві строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки, вказані у даній ухвалі.

10 січня 2019 року представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків з додатком.

24 січня 2019 року ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 21 лютого 2019 року.

07 лютого 2018 року представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції.

11 лютого 2019 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду в задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Держаної фіскальної служби про розгляд справи № 2340/5002/18 у режимі відеоконференції відмовлено.

14 та 15 лютого 2018 року представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи у режимі відеоконфернції.

18 лютого 2019 року клопотання Офісу великих платників податків Держаної фіскальної служби про розгляд справи №2 340/5002/18 у режимі відеоконференції задоволено та призначено судове засідання на 21.02.2019.

18 лютого 2019 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що 22.12.2016 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2016, яким донараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2786454,00 грн основного платежу та нараховані штрафні санкції у розмірі 1393227,00 грн та № від 03.07.2017, яким донараховано податок на прибуток у розмірі 111900,00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі № 823/957/17 скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10.10.2017, у задоволенні позовної заяви про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.12.2016, та податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2017 відмовлено. Постановою Верховного Суду від 05.06.2018 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 залишено без змін.

ТОВ "ЗЛГЗ "Златогор" звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018р. за нововиявленими обставинами.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/957/17 частково задоволено заяву ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10.10.2017 скасовано в частині визнання податкового повідомлення-рішення № від 22.12.2016 в сумі 1908973,00 грн та № від 03.07.2017 в сумі 40384,00 грн, в цій частині у задоволенні позовної заяви відмовлено. В іншій частині постанова Черкаського окружного адміністративного суду залишена без змін.

Отже, згідно постанови суду є узгодженою сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1908973,00 грн та з податку на прибуток в розмірі 40384,00 грн.

Відповідач наголошує, що грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1908973,00 грн та з податку на прибуток в розмірі 40384,00 грн вже були узгоджені на час складання податкових повідомлень-рішень № та № від 03.09.2018. Відповідно до п. п. 59.1, 59.3 ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання в установлені строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. На виконання вимог ст. 59 ПК України контролюючим органом прийнято податкову вимогу від 05.11.2018р. № 602-47.

Відповідач зазначає, що кошти, зараховані позивачем згідно платіжних доручень № 5466 від 30.10.2017 та № 5502 від 31.10.2017 були зараховані на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та не є такими, що перераховані до Державного бюджету на сплату грошових зобов'язань з ПДВ, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 22.12.2016.

21 лютого 2019 року представник відповідача подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи та представник позивача подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи документів.

21 лютого 2019 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду оголошено перерву до 11.03.2019.

07 та 11 березня 2019 року представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, відповідно до яких на час подання податкової декларації з податку на прибуток у 2015 році звітним періодом для обчислення податку на прибуток був календарний рік (ст. 137 ПК України в редакції від 01.01.2015). Відповідно до пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації подаються за базовий звітний період протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації,

У поясненнях зазначено, що позивачем неправильно зазначено дату, з якої розпочинається нарахування пені, а саме: у таблиці розрахунку пені зазначено 01.09.2015, проте граничним строком сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість є 30.08.2015.

Крім того, відповідач зазначає, що пеня розраховується автоматично в інтегрованій картці платника податків та нараховується на суму основного платежу без врахування штрафних санкцій. Також незрозуміло, яким чином позивачем визначено суму боргу у таблиці в позовній заяві, оскільки починаючи із 01.11.2017 зазначено лише суму податкового боргу, визначену податковою декларацією за липень 2015 року.

11 березня 2019 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2019.

20 березня 2019 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду оголошено перерву до 04 квітня 2019 року.

04 та квітня 2019 року представник відповідача подав до суду додаткові пояснення представник позивача - клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на правову (професійну правничу) допомогу.

04 квітня 2019 року ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду оголошено перерву до 11 квітня 2019 року.

11 квітня 2019 року представник відповідача подав до суду пояснення на клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат.

Представники позивача у судовому засіданні 11.04.2019 адміністративний позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, а представник відповідача проти позову заперечив та просив в його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки від 22.11.2016 року № 111/28-04-14-00/31082518 відповідачем були визначені позивачеві податкові зобов'язання та штрафні санкції, зокрема:

- згідно податкового повідомлення-рішення від 03.07.2017 № визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 111900,00 грн, в тому числі 111900,00 грн основний платіж;

- згідно податкового повідомлення-рішення від 22.12.2016 № визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 4179681,00 грн, в тому числі 2786454,00 грн - основний платіж, 1393227,00 грн - штрафні санкції.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.10.2017 у справі № 823/957/17, зокрема, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 22.12.2016 № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 4179681,00 грн, (2786454,00 грн - основний платіж та 1393227,00 грн - штрафна (фінансова) санкція) і визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 03.07.2017 № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 111900,00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі № 823/957/17 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 823/957/17касаційну скаргу "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року без змін.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/957/17 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 грудня 2016 року № щодо донарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1245982,00 грн (один мільйон двісті сорок п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят дві гривні 00 копійок) та штрафних (фінансових) санкцій на суму 662991,00 грн (шістсот шістдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто одна гривня 00 копійок) та в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 липня 2017 року № щодо донарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 40384,00 грн (сорок тисяч триста вісімдесят чотири гривні 00 копійок) скасовано та в цій частині у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" відмовлено.

В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/957/17 набрала законної сили 03.09.2018.

05 листопада 2018 року контролюючим органом прийнято податкову вимогу № 602-47, відповідно до якої станом на 04 листопада 2018 року сума податкового боргу ТОВ "Золотоніський лікеро-горільчаний завод "Златогор" становить 3057234,85 грн: з податку на прибуток за основним платежем - 39849,53 грн, пеня - 144884,69 грн; з податку на додану вартість за основним платежем 1820616,36 грн, пеня - 1051884,27 грн.

Позивач вважає, що вимога є протиправною у зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпунктів 54.3.2, 54.3.3, пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57, пунктом 57.3 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Пунктами 59.1, 59.3 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Водночас, відповідно до пункту 5 Розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254 (далі - Порядок), якщо за результатами адміністративного або супового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомлення-рішення, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Приписами пунктів 7, 8 Розділу II вищевказаного Порядку визначено, що податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов'язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання. При складанні податкового повідомлення-рішення йому присвоюється номер, який вноситься до реєстру, передбаченого пунктом 1 розділу IV цього Порядку.

В подальшому, структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконуючому його обов'язки, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.

Після підписання податкове повідомлення-рішення не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (пунктами 1, 2 Розділу III вищевказаного Порядку).

Вищевикладені норми Порядку кореспондуються з вимогами підпунктом 60.1.5 пункту 60.1, пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України, відповідно до яких податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі. При цьому, у такому випадку податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Як свідчать матеріали справи, згідно відомостей інтегрованої картки платника ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 823/957/17 відповідачем були прийняті нові податкові повідомлення-рішення (форма Р) від 03.09.2018 № (податок на прибуток) та від 03.09.2018 № (податок на додану вартість).

Проте, вищезазначені податкові повідомлення-рішення на адресу позивача у встановленому статті 42 Податкового кодексу України порядку не надсилалися та останнім не отримувалися.

Таким чином, враховуючи, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення (форми Р) від 03.09.2018 № та від 03.09.2018 № у встановленому порядку на адресу позивача не надсилалися і останнім не отримувалися, та, відповідно, відповідачем не визначалися позивачеві граничні строки сплати визначених згідно з ними сум грошових зобов'язань по податку на прибуток і податку на додану вартість, з огляду на що останні є неузгодженими, у відповідача були відсутні обумовлені приписами п. 59.1, п. 59.3 ст. 59 ПК України правові підстави для надсилання (вручення) позивачеві податкової вимоги від 05.11.2018 року № 602-47.

Посилання відповідача на те, що платіжними дорученнями № 5466 від 30.10.2017 та № 5502 від 31.10.2017 позивачем було поповнено рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та вказані суми були зараховані на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість і не є такими, що перераховані до Державного бюджету на сплату грошових зобов'язань з ПДВ, визначених податковим повідомленням-рішенням № від 22.12.2016, спростовуються наступним.

В матеріалах справи міститься ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 січня 2018 року у справі 695/3465/17 (провадження 1-кп/695/123/18), яка набрала законної сили та відповідно до якої закрито кримінальне провадження № 0000255, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2017, за підозрою ОСОБА_4 (директор ТОВ ЗЛГЗ "Златогор") у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

В мотивувальній частині вказаної ухвали встановлено, що під час досудового розслідування від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просив закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв'язку зі сплатою податкового боргу та штрафних санкцій. На підтвердження сплаченого боргу надано платіжні доручення: № 5466 від 30.10.2017 на суму 1008090,00 грн; № 5502 від 31.10.2017 на суму 504045,00 грн. Директором ТОВ "ЗЛГЗ "Златогор" ОСОБА_4 сплачено до бюджету по акту Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління ДФС № 111/28-04-14-00/31082518 від 22.11.2016 податків (основного платежу та фінансових санкцій) у сумі 1512135,00 грн. Таким чином, завдані збитки повністю відшкодовано.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стосовно позовних вимог про скасування податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у вигляді пені в сумі 121675,97 грн, нарахованої в період з 20.11.2015 по 04.11.2018 та скасування податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств у вигляді пені в сумі 174146,39 грн, нарахованої в період з 01.09.2015 по 04.11.2018, суд зазначає, що станом на 03.04.2019 в обліковій картці з податку на додану вартість списано пені у розмірі 292042,36 грн та з податку на прибуток списано суму пені у розмірі 126190,11 грн, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем, отже в даній частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частина 1 статті 134 вказаного Кодексу передбачає, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, а згідно частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як свідчать матеріали справи, на підставі договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.11.2017 № 01/11/17 адвокат ОСОБА_2 надавав адвокатські послуги позивачеві, що підтверджується також актами-розрахунками, які є невід'ємною частиною вказаного договору.

Суд дійшов висновку, що позивачеві в даному випадку відшкодуванню підлягають судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. На думу суду, вказана сума є обґрунтованою і пропорційною до предмета спору, а також без сумніву має важливе значення для позивача.

Відповідно до частини 3 статті 139 вказаного Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" підлягають частковому задоволенню, то судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 05.11.2018 № 602-47.

Зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити коригування облікових показників інтегрованої картки товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" по податку на додану вартість шляхом скасування податкового боргу за основним платежем в сумі 1512135,00 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 46739 (сорок шість тисяч сімсот тридцять дев'ять) грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32724 (тридцять дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 22, );

2) відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 22.04.2019.

Суддя В.О. Гаврилюк