Справа № 160/3499/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

49089 м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, (веб адреса сторінки на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://adm.dp.court.gov.ua)

18 квітня 2019 р. Справа № 160/3499/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., дослідивши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» до Нікопольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» до Нікопольської міської ради, в якій позивач просить суд визнати бездіяльність Нікопольської міської ради щодо передачі в користування Приватному акціонерному товариству Судноплавна компанія Укррічфлот в особі Філії Нікопольський річковий порт АСК Укррічфлот земельної ділянки загальною площею 3,0423 га для завершення будівництва приватизованого об'єкта незавершеного будівництва протиправною; зобов'язати Нікопольську міську Раду укласти з Філією Нікопольський річковий порт АСК Укррічфлот договір оренди земельної ділянки, розташованої у м. Нікополь, вул. Паромна (Крупської), 26, площею 3,0423 га, строком на 10 (десять) років.

Згідно зі ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пп.1 п.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, вирішуючи питання чи належить розглядати даний адміністративний спір за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Інший порядок судового провадження встановлений Положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч.6, 13 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами

Аналізуючи зазначені вище норми, суд приходить до висновку, що за загальним правилом у порядку господарського судочинства суди вирішують справи у спорах між субєктами господарювання щодо права власності чи іншого речового права на майно, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права).

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що 12 червня 2003 року за № 1677 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та Дочірнім підприємством "Запорізький річковий порт" акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот", правонаступником якого є позивач Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот», було укладено договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва «Причал для відвантаження металу (річпорт Нікополь)» на аукціоні, розташованого в м. Нікополь.

Позивачем зазначено, що у 2008-2009 рр. розглядалася господарська справа за № 6/354д/08 за позовом Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області до ДП "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" про розірвання договору купівлі - продажу об'єкта незавершеного будівництва "Причал для відвантаження металу (річпорт Нікополь)" від 12.06.2003 р. та повернення майна до державної власності.

З тексту позовної заяви, та з пояснень позивача, наведених у тексті позовної заяви, судом встановлено, що у справі № 6/354д/08 господарськими судами встановлено, що незавершене будівництво "Причал для відвантаження металу" прийнято робочою комісією, його готовність складає 100%; проектна документація на будівництво причалу-об'єкта приватизації отримала позитивні висновки контролюючих служб; ДП "Запорізький річковий порт АСК "Укррічфлот" неодноразово зверталось до виконавчого комітету Нікопольської міської ради з заявами про утворення державної приймальної комісії для прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту-причалу для відвантаження металу, однак виконавчий комітет Нікопольської міської ради на усі звернення відмовляв у створенні комісії; не вчиняв заходи з оформлення права користування земельною ділянкою.

Так, 16 червня 2016 р. договором про внесення змін №3 до спірного договору купівлі-продажу від 12.06.2003 р., пункт 5.3 договору викладено у такій редакції: «Завершити добудову об'єкта і ввести його в експлуатацію за початковим призначенням в порядку, встановленому чинним законодавством, в строк до 31.10.2016. Документи, що посвідчують введення об'єкта в експлуатацію, надати до регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області у десятиденний термін з дня їх затвердження».

Як зазначає позивач, на виконання вимог зазначеного вище договору останній, неодноразово вчиняв дії, направлені на оформлення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об'єкт незавершеного будівництва.

При цьому зазначено, що Філія «Нікопольський річковий порт ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» отримала лист Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 27 червня 2016 року № 10/18/0220-3874 в якому зазначено, що у зв'язку зі змінами в законодавстві, внесеними до статті 47 ЗУ Про землеустрій не передбачено отримання рішення міської ради про надання дозволу на розробку проекту щодо організації та встановлення меж земель водного фонду та водоохоронної зони водного об'єкту.

Водночас, позивач зазначає, що в серпні 2016 року Філія «Нікопольський річковий порт ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» уклала договір з підрядною організацією на розробку проекту землеустрою щодо організації та встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони.

Так, 19 січня 2018 року позивачем було отримано висновок Державного агентства водних ресурсів України в Дніпропетровській області про погодження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон.

Позивач також зазначає, що 15 лютого 2018 року останнім було отримано «позитивний висновок» Відділу архітектури та містобудівного кадастру Нікопольської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж земель водного фонду та водоохоронної зони Каховського водосховища, за умови подальшого його погодження з власниками, користувачами земельних ділянок, які включаються до території земель водного фонду та водоохоронних зон, відповідно до вимог чинного законодавства

З тексту позовної заяви судом встановлено, що після повторного звернення 15 березня 2018 року підприємством отримано «позитивний висновок» Відділу у Нікопольському районі Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про погодження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони Каховського водосховища на території м. Нікополь в районі по вул. Паромна (Крупської) 26 в районі розташування Нікопольського річкового порту.

Стосовно факту здійснення позивачем заходів, які спрямовані на належне оформлення права користування земельною ділянкою, останнім було надано копію постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у постанові від 10.10.2018 р., справа № 904/8960/17.

Щодо надання підтверджуючих документів по проведенню роботи із Департаментом архітектурно-будівельної інспекції щодо завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва та введення його в експлуатацію, позивач зазначає, що для підготовки документів, що мають бути подані до органу державного архітектурно-будівельного контролю з метою введення об'єкту в експлуатацію, необхідно укласти договір оренди земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва Причал для відвантаження металу (річпорт Нікополь).

Суд зазначає, що в прохальній частині позову позивач просить суд визнати бездіяльність Нікопольської міської ради щодо передачі в користування Приватному акціонерному товариству Судноплавна компанія Укррічфлот в особі Філії Нікопольський річковий порт АСК Укррічфлот земельної ділянки загальною площею 3,0423 га для завершення будівництва приватизованого об'єкта незавершеного будівництва протиправною; зобов'язати Нікопольську міську Раду укласти з Філією Нікопольський річковий порт АСК Укррічфлот договір оренди земельної ділянки, розташованої у м. Нікополь, вул. Паромна (Крупської), 26, площею 3,0423 га, строком на 10 (десять) років.

Відтак, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є спір про право, який виник між Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» та Нікопольською міською радою.

Отже, вказаний спір не є публічно-правовим та не пов'язаний із захистом прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі №802/1792/17-а (провадження №11-109апп18), в якій зазначається, що якщо спірні правовідносини пов'язані із реєстрацією майнових прав, невиконанням умов цивільно-правової угоди, що випливають із договірних відносин, то за таких обставин спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Таким чином, заявлений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а справа не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і повинна вирішуватись, враховуючи субєктний склад сторін у даній справі, в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» до Нікопольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії

Керуючись п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Нікопольський річковий порт» АСК «Укррічфлот» до Нікопольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити позивачу право на звернення з даним позовом до відповідного господарського суду в порядку, передбаченому чинним господарсько-процесуальним законодавством.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідно до ч. 4 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1