Справа № 480/495/19
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 р. Справа №480/495/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Петрова Д.А.,

представника третьої особи - Карнаух В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента соціального захисту населення Сумської міської ради, 3-тя особа: виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення соціальної допомоги та прийняття рішень про включення до ЄДАР осіб, які мають право на пільги, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що є інвалідом 2 групи, зареєстрована та проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_1. В квартирі також зареєстровані, але не проживають син, донька та зять. Не маючи змоги оплачувати комунальні послуги у повному обсязі, 30.08.2018 звернулась до відповідача з заявою про призначення субсидії. Повідомила, що потребує окремого рішення Комісії щодо призначення субсидії виходячи з кількості осіб, що фактично проживають у квартирі. При поданні документів заповнила декларацію про доходи у якій зазначила усі відомі дані, у тому числі і персональні, щодо зареєстрованих у квартирі осіб. Відповідачем документи були прийняті, але ніякого рішення про призначення чи відмову у призначенні субсидії не отримала.

У зв'язку з цим 25.10.2018 повторно звернулась до відповідача з заявою про призначення житлової субсидії, врахувавши, що з початком опалювального сезону рахунки за комунальні послуги збільшилися. У заяві знову зазначила, що потребує окремого рішення Комісії щодо призначення житлової субсидії без врахування осіб, що зареєстровані але не проживають у квартирі. Відповідач знову прийняв заяву та декларацію та повідомив, що про прийняте рішення повідомить пізніше на домашню адресу.

Не отримавши ніякого повідомлення про прийняте рішення, 15.11.2018 звернулась до Департаменту соціального захисту з запитом про результати розгляду заяв. У грудні 2018 отримала відповідь з якої дізналася про відмову у задоволенні заяв. У призначенні житлової субсидії за заявою від 30.08.2018 відмовлено через те, що не було зазначено відомостей про доходи зятя ОСОБА_5. На розгляд Комісії заява не передавалась. У призначенні житлової субсидії за заявою від 25.10.2018 відмовлено у зв'язку з тим, що у декларації про доходи не зазначено персональних даних зятя та невістки ОСОБА_7, яка у квартирі не зареєстрована та не проживає. Друга заява відповідачем також на розгляд Комісії не передавалась.

Вважає такі рішення протиправними. Порядок надання житлових субсидій врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 відповідно до п. 9 якої до складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають у житловому приміщенні (будинку).

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів є меншою від за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні, за рішенням комісії соціальні норми житла та нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих за даною адресою членів домогосподарства. Доходи осіб, що зареєстровані у приміщенні але фактично не проживають у сукупний дохід не враховуються. Тобто, субсидія призначається на осіб, що зареєстровані та фактично проживають у житловому приміщенні.

Зять донька та син у квартирі фактично не проживають, тому просила передати документи на розгляд Комісії, але відповідачем протиправно цього зроблено не було, а прийнято рішення про відмову у призначенні житлової субсидії у зв'язку з тим, що дохід менший від мінімальної заробітної плати та не сплачено ЄСВ, не повідомлено про членів сім'ї. Такі підстави відповідачем зазначено протиправно. Позивачка як інвалід 2 групи отримує пенсію, що є меншою від мінімальної заробітної плати. Зять є громадянином Республіки Ірак. Разом з дочкою позивачки та малолітнім онуком позивачки постійно проживає за межами України. Не сплачує ЄСВ в Україні. Інформацію про це відповідач володіє у повному обсязі з реєстру ДПС України. Також окремо проживає син позивачки з дружиною. Ці обставини також відомі відповідачу, оскільки неодноразово повідомлялись при попередньому призначенні житлової субсидії позивачці.

Просить визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 04.10.2018 № 507007 та від 04.12.2018 № 507007 про відмову у призначенні житлової субсидії, зобов'язати призначити житлову субсидію на підставі заяви від 30.08.2018, починаючи з 01.08.2018 та здійснити перерахунок у зв'язку зі зміною вартості житлово-комунальних послуг.

Відповідач подав письмовий відзив у якому позов не визнав. Пояснив, що позивачкою до заяви про призначення субсидії було додано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії. В декларації крім себе зазначила сина, дочку та зятя. При цьому у декларації не було зазначено персональних даних зятя ОСОБА_5. У такому випадку декларація вважається не поданою. У разі не подання необхідних документів протягом 30 днів з дня подання заяви, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення приймає рішення про відмову у призначенні субсидії.

У іншій Декларації від 25.10.2018 позивачкою знову не зазначено персональних даних зятя та дочки сина ОСОБА_7 Декларація також вважається не поданою. Також у Декларації позивачкою не зазначено відомостей про дружину ОСОБА_9 та сина ОСОБА_10 Вважає рішення про відмову у призначенні субсидії правомірними.

Вимогу про призначення субсидії також вважає безпідставною, оскільки при вирішенні питання про призначення субсидії у даному випадку можливо лише за рішенням комісії. Відповідач не матиме повноважень цього зробити. Просить у задоволенні вимог відмовити.

У судовому засіданні позивачка та представник позивачки позов підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що субсидія позивачці призначалась і раніше без врахування сина, дочки та зятя, що проживають окремо. Рішення про це має прийматися комісією. Вважають, що документи мали бути передані на розгляд комісії. Відповідач же відмовив у призначенні субсидії без передачі документів на розгляд комісії. Зять проживав в Україні лише у період навчання. Взагалі не є платником податків в України, а тому вимога відповідача зазначати його індивідуальний податковий номер є безпідставною.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечення проти позову підтримав із зазначених підстав. Пояснив, що двоє позивачкою не було зазначено у повному обсязі необхідну інформацію про осіб, що зареєстровані у квартирі та членів сім'ї цих осіб. За таких обставин декларації вважаються не поданими. Підстави для їх передачі на розгляд комісії були відсутні.

Представник 3-ї особи вважає позов необґрунтованим. Зазначив, що документи на розгляд комісії не передавались та не були розглянуті. У деклараціях позивачка не зазначила повних даних про осіб, що зареєстровані у квартирі. А таких обставин відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні субсидії. Підстави для розгляду заяв позивачки комісією відсутні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 30.08.2018 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення житлової субсидії. В заяві просила передати документи на розгляд комісії, що утворена органом місцевого самоврядування для вирішення питання про призначення субсидії на осіб, що фактично проживають в квартирі. В декларації про доходи і витрати осіб, що звернулися за призначенням субсидії, повідомила про чотирьох зареєстрованих в житловому приміщенні осіб. При цьому зазначила, що фактично проживає у квартирі одна. Інші зареєстровані у у квартирі не проживають (а.с. 29-30). 25.10.2018 повторно звернулась до відповідача з заявою про призначення житлової субсидії та вдруге просила передати документи на розгляд комісії для призначення субсидії без врахування доходів осіб, що зареєстровані, але не проживають у квартирі. У декларації знову зазначила чотирьох зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, з яких фактично проживає дише одна (а.с. 31-32).

Повідомленням № 485 за результатами розгляду заяви від 30.08.2018 відповідачем сповіщено позивачку про прийняття рішення від 04.10.2018 про відмову у поданні документів на розгляд комісії у зв'язку з не зазначенням у декларації про доходи та витрати персональних даних ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, а також у зв'язку з відсутністю доходів у ОСОБА_5 (а.с. 16). На запит позивачки щодо результатів розгляду її заяв відповідачем надано повідомлення № 591 від 26.11.2018 про відмову у призначенні субсидії з мотивів у зв'язку з не зазначенням у декларації про доходи і витрати у повному обсязі відомостей про ОСОБА_5 та дружину сина ОСОБА_7 Також надано повідомлення про призначення субсидій від 04.10.2018 та від 04.12.2018 у зв'язку з тим, що дохід є меншим від мінімальної заробітної плати/не сплачено ЄСВ, не подано необхідних/додаткових документів (а.с. 14-15, 17). За твердженням представника відповідача рішення про призначення субсидій приймається із застосуванням програмного комплексу, окремим рішенням не викладається, тобто повідомлення з бази даних і є рішеннями, що приймались за результатами розгляду заяв позивачки (а.с. 17).

З досліджених судом копій зазначених документів вбачається, що повідомлення про відмову у призначенні субсидії за результатами розгляду заяви від 25.10.2018 № 591 датоване відповідачем 26.11.2018. Рішення ж прийняте лише 04.12.2018, тобто пізніше за повідомлення про відмову у призначенні субсидії. Будь-яких пояснень щодо цих обставин відповідачем не надано. Крім того, з тексту рішень від 04.10.2018 та від 04.12.2018 неможливо з'ясувати чий саме дохід є меншим від мінімальної заробітної плати чи ким саме не сплачено ЄСВ, а також які саме необхідні чи додаткові документи не були надані. Підстави для відмови у призначенні субсидії у рішенні від 04.12.2018 не відповідають підставам, зазначеним у повідомленні від 26.11.2018. відповідачем не подано ніяких доказів того, що підставою для відмови у призначенні субсидії за рішеннями від 04.10.2018 та від 04.12.2018 стали саме ті обставини, що викладені у відзиві на позов та у судовому засіданні. Також не подано доказів повідомлення позивачці про прийняте 04.10.2018 рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" затверджено "Положення про порядок призначення житлових субсидій" (далі Положення). Пунктом 6 Положення (в редакції на момент звернення позивачки) визначено підстави для відмови у призначенні субсидій. Відповідачем у рішенні, що оскаржується не зазначає конкретного пункту Положення, яким передбачена виявлена ним підстава для відмови у призначенні субсидії, але зазначає, що такими підставами є дохід менший від мінімальної заробітної плати/не сплачено ЄСВ. Підпунктом 3 п. 6 Положення серед інших підстав для відмови у призначенні субсидії дійсно визначено наявність у складі домогосподарства або у складі сім'ї члена домогосподарства осіб, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії і в цьому періоді вони отримували середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або вони не сплатили єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому ніж мінімальний, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. Такої підстави для відмови у призначення житлової субсидії як неподання необхідних/додаткових документів п. 6 Положення не містить.

За твердженням позивачки, що не спростовані відповідачем ніякими доказами, її зять та дочка постійно проживають у Республіці Ірак, доходів в Україні не мають, ЄСВ не сплачують. Зять не має і індивідуального податкового номеру в Україні, тому такий не міг бути зазначений у декларації. За таких обставин відповідачем зроблено висновок про наявність підстав для відмови у призначенні субсидії без направлення документів на розгляд комісії. З такими висновками суд погодитись не може, оскільки вони суперечать вимогам Положення.

Пунктом 6 Положення дійсно передбачені підстави для відмови у призначенні субсидії, що наведені відповідачем у рішеннях, які оскаржуються. Разом з тим, відповідно до п. 7 Положення За наявності умов, зазначених у пункті 6 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії виходячи з конкретних обставин, що склалися, крім випадку, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 цього Положення. Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Відповідно до п. 9 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення. За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.

З наведених норм вбачається, що навіть за наявності обставин, визначених п. 6 Положення як підстава для відмови у призначенні житлової субсидії, спеціально створеною комісією може бути прийнято рішення про призначення такої субсидії. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 302 від 12.06.2018 створено комісію по розгляду питань, пов'язаних з отриманням житлових субсидій (f/c/ 38-46). Позивачка у свої[ заявах просила направити документи на розгляд комісії для вирішення питання про призначення субсидії без врахування осіб, що фактично не проживають в квартирі. Як вбачається з наведених норм Положення, вирішення таких питань до повноважень відповідача не віднесено. За таких обставин, суд вважає безпідставним твердження відповідача про відсутність встановлених Положенням підстав для направлення матеріалів за заявою позивачки на розгляд комісії по розгляду питань, пов'язаних з отриманням житлових субсидій. Приймаючи рішення про відмову у призначенні житлової субсидії позивачці за наявності наведених обставин, відповідач фактично вирішив питання що Положенням віднесено до повноважень комісії. У зв'язку з цим суд вважає рішення відповідача від 04.10.2018 № 507007 та від 04.12.2018 № 507007 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 протиправними та таким, що підлягають скасуванню.

Крім того, відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 14 Положення структурним підрозділом з питань соціального захисту населення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії. Рішенням же відповідача, що викладене у повідомленні від 04.10.2018 № 485 відповідачем прийнято рішення про відмову у поданні документів на розгляд комісії по розгляду питань, пов'язаних з отриманням житлових субсидій, створеної рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради. Таке рішення не відповідає наданим відповідачу п. 14 Положення повноваженням та є протиправним. Суд вважає, що таке рішення відповідача порушує право позивачки на отримання субсидії, оскільки створює перешкоди для розгляду поданих документів комісією та прийняття рішення з питань, віднесених Положенням до повноважень саме цього органу. За таких обставин для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивачки від порушень з боку відповідача, суд вважає необхідним вийти за межі заявлених позовних вимог. Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про відмову в поданні документів щодо призначення житлової субсидії ОСОБА_1 на розгляд комісії, викладене у формі повідомлення від 04.10.2018 № 485. Також суд вважає необхідним зобов'язати відповідача повторно розглянути заяви позивачки про призначення житлової субсидії від 30.08.2018 та від 25.10.2018 з урахуванням висновків суду.

Позивачкою також заявлено вимогу про зобов'язання відповідача призначити субсидію з 01.08.2018 та здійснити перерахунок з 01.10.2018. Ці вимоги суд також вважає необґрунтованими. Судом встановлено, що вирішення питання про призначення житлової субсидії на осіб, які фактично проживають у житловому приміщенні та неврахування доходів осіб, що у квартирі зареєстровані, але не проживають віднесено до повноважень комісію по розгляду питань, пов'язаних з отриманням житлових субсидій, а не відповідача. Заява позивачки на розгляд відповідної комісії не направлялась та будь-які рішення цим органом не приймались. Підстави зобов'язувати відповідача призначити позивачці житлову субсидію відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамента соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про відмову у призначенні житлової субсидії від 04.10.2018 № 507007 та від 04.12.2018 № 507007. Визнати протиправним та касувати рішення про відмову в поданні документів щодо призначення житлової субсидії на розгляд комісії від 04.10.2018, викладене у формі повідомлення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради № 485

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії від 30 серпня 2018 року та від 25 жовтня 2018 року з урахуванням висновків суду.

В задоволенні вимог про зобов'язання призначити житлову субсидію на неопалювальний сезон на підставі заяви від 30.08.2018 та здійснити перерахунок з 01.10.2018 на опалювальний сезон з проведенням перерахунків, пов'язаних із зміною вартості житлово-комунальних послуг відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 08.04.2019.

Суддя О.В. Соп'яненко