Справа № 2540/3206/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/3206/18 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області в особі Ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

25.09.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області в особі Ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання бездіяльності ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області щодо не зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку позивачу пенсії надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% та премії в розмірі 82,7%, які були встановлені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988; зобов'язання ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку позивачу пенсії із зазначенням: посадового окладу начальнику відділу; окладу поліцейського за спеціальним званням полковник; надбавки за стаж служби в поліції - 50%; надбавки за специфічні умови проходження служби (оперативно-розшукова) 35%; надбавки за виконання особливо важливих завдань 50%; премії - 82,7%, за формою, передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було направлено до ГУ ПФУ в Чернігівської області довідку про розмір її грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 101/5793 від 25.10.2017, яка включала не всі види грошового забезпечення, що є порушенням принципу загального обов'язкового пенсійного страхування, адже до такої довідки мають включатися не тільки складові грошового забезпечення, встановлені Постановою № 988, а і додаткові види грошового забезпечення, що враховувались при обчисленні пенсії та розмір, яких визначається у відсотках від зазначених окладів грошового забезпечення, встановлених Постановою № 1294.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Доводи апелянта обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не врахував наявність права позивача на включення до довідки додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ліквідаційна комісія УМВС України в Чернігівській області відповідно до ч.3 ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ від 15.11.2015 № 988 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, за нормами, чинними на 01.01.2016, подала довідку за № 101/5793 від 25.10.2017 до ГУПФУ в Чернігівській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

В довідку про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії № 101/5793 від 25.10.2017 позивачу було враховано: посадовий оклад - 3600,00 грн., оклад за званням полковника міліції - 2400,00 грн., надбавку за вислугу років 50,00% - 3000,00 грн., премію 1,03 % - 92,70 грн., всього на суму 9092,70 грн.

Позивач, вважаючи, що у довідці протиправно не відображена надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 %, надбавку за оперативно розшукову діяльність 45%, яку він отримував на час звільнення з органів внутрішніх справ, та зазначений менший розмір премії, ніж він отримував, а саме 1,03 % замість 82,7 %, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у відповідний (дозволений) спосіб.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок пенсії) перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (надалі - Порядок № 45) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до абзацу 7 п. 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

З урахуванням п. 5 Порядку № 45 суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки надбавка за особливо важливі завдання 50 % та надбавка за оперативно розшукову діяльність 45%, які отримував позивач на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії, вже не виплачувалась, тому такі надбавки правомірно не вказані у довідці про розмір грошового забезпечення.

Також, суд не може погодитись із доводами позивача про неправомірність зазначення Ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області премії у меншому, ніж він отримував розмірі, а саме 1,03 % замість 82,7 %.

Розмір премії для перерахунку пенсій враховується у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою. Такий висновок ґрунтується на положеннях абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій, відповідно до якого для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Національної поліції України середній розмір премії, що фактично виплачений за відповідною посадою позивача у січні 2016 року складає 1,03%.(а.с.44)

Отже, вказаний відповідачем розмір премії 1,03 % є середнім розміром, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, що узгоджується зі змістом абзацу 5 п. 5 Порядку перерахунку пенсій, у зв'язку з чим підстав для врахування премії у розмірі 82,7 %, яку отримував позивач, немає.

Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що зазначений відповідачем розмір премії є середнім розміром, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, що узгоджується зі змістом абзацу 5 п. 5 Порядку перерахунку пенсій, у зв'язку з чим, відсутні підстави для врахування додаткових видів грошового забезпечення, які отримував позивач.

Аналогічна правова позиція викладене у рішенні від 12.03.2018 Верховного Суду у справі № Пз/9901/1/18, що було винесено за результатами розгляду зразкової справи.

При цьому, вказане рішення було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта стосовно того, що він мав правомірні очікування на видачу довідки з включенням усіх додаткових видів грошового забезпечення, позаяк такі посилання жодним чином не свідчать про необґрунтованість мотивів суду першої інстанції та не спростовують правомірність дій відповідача.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, враховуючи вищевикладені положення, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що усі наведені аргументи апелянта, є такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Повне судове рішення складено 19.04.2019 року.

Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області в особі Ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель