Справа № 761/27958/14-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України
17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 761/27958/14-а

провадження № К/9901/20138/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 761/27958/14-а

за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

за заявою Генерального штабу Збройних Сил України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України (суддя Пасічник С. С.) від 28 квітня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ
1. У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо незазначення у довідці від 24 липня 2014 року № 305/371 про одержанні ОСОБА_1 додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження військової служби щомісячного додаткового виду грошового забезпечення винагороди, яка мала постійний характер;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України включити до довідки про одержані додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження ОСОБА_1 військової служби щомісячну грошову винагороду, встановлену згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22 вересня 2010 року № 889 (далі Постанова КМУ № 889);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 18 липня 2014 року, виходячи із розміру грошового забезпечення з урахуванням додаткового виду грошового забезпечення щомісячної грошової винагороди, встановленої Постановою КМУ № 889 (зі змінами), з урахуванням виплат, що йому здійснювались у цей період.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), яка призначена на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 24 липня 2014 року № 305/371 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, до якої останнім не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ № 889, в розмірі 60 % місячного грошового забезпечення, яку він отримував перед звільненням. Відповідно, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не враховано щомісячну додатку грошову винагороду при призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 липня 2016 року постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року скасовані і справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

5. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, позовні вимоги задоволено.

6. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 28 квітня 2017 року на підставі п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України; в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року.

7. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, 23 травня 2017 року Генеральний штаб Збройних Сил України звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд, з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України, неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Заявник просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року, і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

8. Ухвалою судді Верховного Суду України від 05 червня 2017 року відкрито провадження за вказаною заявою.

9. 19 липня 2017 року до Верховного Суду України надійшов відзив ОСОБА_1 на заяву Генерального штабу Збройних Сил України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року, в якому останній просив відмовити Генеральному штабу Збройних Сил України у задоволенні заяви про перегляд судових рішень у справі № 761/27958/14-а.

10. У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання пп. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року), 12 лютого 2018 року матеріали зазначеної заяви передано на розгляд до Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2018 року справу прийнято до провадження та витребувано з Вищого адміністративного суду України матеріали касаційної скарги № К/800/8101/17 для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року.

12. 09 липня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про приєднання до справи додаткових документів та доказів, в якій позивач просив врахувати при вирішенні цієї справи постанови Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 2а-5232/11/2670.

13. 22 серпня до Верховного Суду надійшли додаткові заперечення (пояснення) ОСОБА_1 до відзиву на заяву Генеральному штабу Збройних Сил України про перегляд судових рішень.

14. 23 січня 2019 року та 06 лютого 2019 року до Верховного Суду надійшли клопотання ОСОБА_1 про його особисту участь при розгляді справи.

15. 28 березня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про прискорення розгляду справи.

16. Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 15 липня 2014 року № 390 ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за п. «б» (за станом здоров`я) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

18. Позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію, призначену йому відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

19. Для обчислення ОСОБА_1 пенсійного забезпечення, фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України надано довідку від 24 липня 2014 року № 305/371 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, що передбачена Постановою КМУ № 889.

20. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ
21. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, з посиланням на ст. 9 Закону № 2011-XII, ст. 43 Закон № 2262-ХІІ, а також висновки Верховного Суду України висловлені у постанові від 20 жовтня 2015 року у справі № 21-2942а15, виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

22. Водночас судами встановлено, що позивач отримував грошову винагороду, встановлену відповідно до Постанови КМУ № 889 у розмірі 60 % місячного грошового забезпечення, і із вказаної винагороди нараховувалися і сплачувалися страхові внески.

23. Оскільки зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу щомісяця з дня запровадження до дня звільнення з військової служби, та з якої у свою чергу, нараховувались та сплачувались страхові внески, суди першої та апеляційної інстанцій, з якими погодився Вищий адміністративний суд України, дійшли висновку, що в силу положень ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII, Генеральний штаб Збройних Сил України (фінансове управління), як установа, яка надає документи, необхідні для призначення/перерахунку пенсії, повинен включити зазначену грошову винагороду до довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, а Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахувати цю винагороду при призначенні (обчисленні) позивачу пенсії за вислугою років, та, відповідно, наявність підстав для перерахунку його пенсії зважаючи на неврахування цієї винагороди при обчисленні пенсії.

IV. ДОВОДИ ЗАЯВИ
24. У заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року, Генеральний штаб Збройних Сил України посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень ст. 43 Закон № 2262-ХІІ у спорах, предметом яких є оцінка правомірності дій відповідачів щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 889, до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії.

25. На обґрунтування заяви надано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року (К/800/22106/16), в якій суд по-іншому застосував одні й ті самі норми права у подібних правовідносинах.

26. В обґрунтування протиправності ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року, представник відповідача звертає увагу на її невідповідність висновкам Верховного Суду України, висловленим у постанові від 15 жовтня 2013 року у справі № 21-368а13 та від 15 липня 2014 року у справі № 21-234а14.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
27. Перевіривши наведені у заяві доводи, Суд дійшов висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції ст. 43 Закон № 2262-ХІІ, при вирішенні спорів, предметом яких включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 889, до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

28. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України в редакції Закону № 2136-VIII заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

29. У рішенні Вищого адміністративного суду України (ухвала від 25 жовтня 2016 року (К/800/22106/16)), наданій як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою КМУ № 889, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.

30. Водночас, у рішенні, про перегляд якого подано заяву, Вищий адміністративний суд України погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про необхідність включення щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця, передбаченої Постановою КМУ № 889, до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

31. Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, Суд виходить з наступного.

32. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

33. Відповідно до п. 1, 2 ст. 9 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

34. Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

35. Зокрема, у п. 1 цієї Постанови передбачена виплата винагороди:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 01 квітня 2013 року у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 вересня 2013 року у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 січня 2014 року у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 квітня 2014 року у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 року у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

36. Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

37. Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ).

38. Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

39. Водночас, згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

40. Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

41. Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

42. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 жовтня 2015 року (справа № 559/3342/14-а; 21-2942а15), Верховним Судом у постанові від 24 січня 2019 року (справа № 826/4008/16) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року (справа № 522/2738/17).

43. Як було встановлено судами попередніх інстанцій щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу щомісяця з дня запровадження до дня звільнення її з військової служби, та з неї нараховувались і сплачувались страхові внески.

44. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода повинна включатися до довідки про додаткові види грошового забезпечення, а тому відмова відповідачів включити винагороду, яка передбачена Постановою КМУ № 889 до довідки про додаткові види грошового забезпечення позивача, є протиправною.

45. Посилання представника Генерального штабу Збройних Сил України на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 15 жовтня 2013 року у справі № 21-368а13 та від 15 липня 2014 року у справі № 21-234а14, Суд вважає безпідставними, оскільки у цих справах Верховний Суд України висловив свою позицію щодо врахування при обчисленні розміру пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди згідно з наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595, яким затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди. Тобто, предмети розгляду справ № 21-368а13 і № 21-234а14 та справи, що розглядається не є тотожними.

46. Аналіз наведених норм матеріального права, правова оцінка обставин справи дають підстави вважати, що рішення Вищого адміністративного суду України у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 244 КАС України у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 242, 244 КАС України, пп. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви Генерального штабу Збройних Сил України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року у справі № № 761/27958/14-а за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова
Судді В. М. Кравчук
О. П. Стародуб