Справа № 826/12591/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2019 року № 826/12591/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

№ ,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайдет Алко» (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - Суд) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - Відповідач) та просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2018 року № , яким до товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайдет Алко» застосовані штрафні санкції на загальну суму 34000 гривень;

судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено фактичну перевірку за результатами якої

04 травня 2018 року складено акт № 1749/26-15-40-01/39496546, висновками якого встановлено порушення вимог частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». На підставі вищевказаного акту відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Однак позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року відкрито провадження у справі

№ 826/12591/18, з одноособовим розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання призначено на 06 вересня 2018 року.

Водночас запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення зазначеної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Роз'яснено учасникам справи що позивач має право подати до суду відповідь на відзив (стаття 163 КАС України), відповідач - заперечення (стаття 164 КАС України) протягом п'ятиденного строку, відлік якого починається, відповідно: для позивача - з моменту отримання відзиву на позов, для відповідача - з моменту отримання відповіді на відзив.

Вказану ухвалу направлено сторонам засобами електронного зв'язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листів про направлення документів засобами електронного зв'язку.

31 серпня 2018 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

06 вересня 2018 року судом оголошено перерву до 20 вересня 2018 року, у зв'язку з відсутністю відповідача та відзиву на адміністративний позов, про що повідомлено сторони засобами електронної пошти.

20 вересня 2018 року у судовому засіданні представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи та який обґрунтований тим, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, визначений законодавством, а тому визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним і його скасування відсутні.

Судом протокольно ухвалено про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11 жовтня 2018 року.

01 жовтня 2018 року через канцелярію суду представником позивача подано відповідь на відзив, в якому висловлено незгоду з доводами відповідача стосовно правомірності та обґрунтованості прийнятого ним рішення, підтримано заявлено позовні вимоги.

11 жовтня 2018 року судом заслухано сторін та з'ясовувались обставини справи.

Судом протокольно ухвалено про продовження розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Обставини встановлені судом.

На підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 20 квітня 2018 року № 7400 уповноваженими працівниками Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено фактичну перевірку з питань додержання ТОВ «Юнайтед Алко» вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (а.с. - 13).

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві складено 04 травня 2018 року акт № 1749/26-15-40-01/39496546 (а.с. - 14-17) в якому контролюючий орган дійшов висновку про порушення товариством вимоги частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» внаслідок несвоєчасного подання звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв в оптовій мережі за червень, липень 2017 року.

На підставі вищезазначеного акту перевірки контролюючим органом 21 травня

2018 року було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовані фінансові санкції у сумі 34000 гривень (а.с. - 11-12).

30 травня 2018 року позивач звернувся зі скаргою про перегляд цього рішення до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги, рішенням Державної фіскальної служби України від 23 липня 2018 року № 24267/6/99-99-11-05-0125 податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2018 року № залишено без змін (а.с. - 18-19).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його таким, що прийняте із порушенням норм законодавства, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано положеннями статті 80 ПК України.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналізуючи наведені норми законодавства, контролюючий орган має право проводити фактичні перевірки про неподання чи несвоєчасне подання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон).

Відповідно до статті 16 Закону, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Частиною 3 цієї статті передбачено що суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Форму звіту № 1-ОА щодо придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядок її заповнення, затверджено наказом Міністерством фінансів України «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення» від 11 лютого

2016 року № 49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 березня 2016 року

№ 340/28470.

Згідно з цим порядком, звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі подають суб'єкти господарювання, які одержали ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.

Звіт в електронній формі подається засобами електронного зв'язку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, як передбачено для податкової звітності.

Звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подається до органів ДФС за основним місцем обліку суб'єкта господарювання.

Тобто граничним терміном подання такого звіту є 09 число місяця.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, відповідно до абзацу вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону, за неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Визначення загальних принципів організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису регулювалося, на час виникнення спірних правовідносин, Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за № 320/15011.

Згідно з розділом III Інструкції передбачено, що податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

При відправленні електронних документів платник податків самостійно визначає кінцевий термін їх відправлення (враховуючи час на своєчасну доставку документів до органів ДПС у разі можливого пошкодження телекомунікаційного зв'язку або ненадходження першої квитанції).

Податкова звітність в електронному вигляді, отримана органами ДПС пізніше терміну, встановленого законодавством для податкової звітності, вважається поданою з порушенням терміну.

Органи ДПС приймають податкову звітність з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів.

У разі надходження податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС до 16 години платнику податків протягом двох годин з моменту прийняття (неприйняття) надсилається друга квитанція, в іншому випадку - протягом перших двох годин наступного робочого дня.

Цим же розділом Інструкції встановлений порядок, якого повинні додержуватися платники податків та органи ДПС при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку, зокрема: після накладання електронного цифрового підпису платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків; після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку електронного цифрового підпису, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку є перша квитанція. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається електронного цифрового підпису органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Разом з тим, відповідно до розділу 4 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом Державної податкової служби України від 14 червня 2012 року

№ 516, електронні звіти від платників податків приймаються за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Адресат звітності (органи державної податкової служби) при одержанні звітності в електронній формі від платника податків формує та направляє повідомлення про отримання звітності, що засвідчує факт і час доставки звітності до центру обробки електронних звітів (структурний підрозділ адресата звітності, який виконує функції інформаційно-технічного адміністратора централізованої системи електронної звітності, що включають одержання, перевірку цілісності електронних звітів, внесення їх даних до бази даних адресата звітності, зберігання протягом установленого строку, а також передачу структурним підрозділам адресата звітності).

Центр обробки електронних звітів адресата звітності здійснює приймання звітів від платників податків, після чого обробляє звіти, формує і направляє платнику податків першу квитанцію, якою засвідчує факт і час отримання звітності, та другу, якою засвідчує факт приймання/неприймання звіту адресатом звітності за місцем обліку платника.

Центр обробки електронних звітів працює щоденно.

У разі подання платником податків звітності в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку до центру обробки електронних звітів останній, зокрема, формує повідомлення платнику податків про отримання електронного звіту центру обробки електронних звітів;

У розумінні Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, повідомлення про отримання звіту в електронній формі - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органу ДПС України та засвідчує факт і час отримання звіту в електронній формі.

Зі свого боку, під час формування першої квитанції у текстовому форматі вказуються реквізити одержаного електронного звіту, відповідність формату електронного звіту, результати перевірки електронного цифрового підпису та арифметично-логічної перевірки, реєстраційний номер, дата та час одержання електронного звіту і дані про відправника квитанції.

Отже, аналізуючи зазначені норми, податкова звітність в електронному вигляді вважається поданою з порушенням терміну, що отримана органами ДФС пізніше встановленого терміну. Первинним підтвердженням засвідчення факту і часу отримання звіту в електронній формі є електронний документ (повідомлення), що формується програмним забезпеченням органу ДПС України.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2017 року позивачем через єдине вікно подання електронних документів ДФС України направлено звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за липень 2017 року (а.с. - 22).

Вказаний звіт було доставлено на поштову скриньку ДФС 09 серпня 2017 року о 12 годин 06 хвилин, що підтверджується повідомленням про отримання звітності (а.с. - 22).

Квитанцію № 1 позивач отримав на наступний день, а саме 10 серпня 2018 року

о 14 годині 08 хвилин. За даними вказаної квитанції, звіт було доставлено до центрального рівня ДФС України 10 серпня 2018 року о 13 годині 57 хвилин, тобто з порушенням граничного терміну подачі звітності, на що представник відповідача посилався, як на доказ невчасного подання звіту (а.с. - 20).

Однак, суд ці посилання до уваги не бере, оскільки квитанція № 1, як визначено в Інструкції, формується у текстовому форматі за інформацією вже одержаного електронного звіту та засвідчує факт доставки звіту до центрального рівня ДФС України. Натомість факт отримання органами ДФС звіту від позивача підтверджується, як вже зазначалось, первинним повідомленням про отримання звітності від 09 серпня 2017 року (а.с. - 22).

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що визначальним фактом виконання позивачем обов'язку згідно із частиною третьою статті 16 Закону є факт подання до компетентного органу вказаного звіту, а не його отримання таким.

Також суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність будь-яких обмежень у позивача для подачі зазначеного звіту також і в паперовому вигляді, на підставі пункту 49.3 статті 49 ПК України та пункту 5 Інструкції, оскільки стаття 49 ПК України регулює подання платниками податків податкової декларації до контролюючих органів, а відповідно до пункту 5 Інструкції платник податків має право не подавати податкові документи на паперових носіях, якщо такий поданий в електронному вигляді.

За таких обставин та аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку про подання позивачем звіту щодо придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів за липень 2017 року у встановлений законодавством строк.

Також за результатами фактичної перевірки контролюючим органом було виявлено порушення граничного терміну подачі звіту № 1-ОА щодо придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів за червень 2017 року.

Доставляння цього звіту до центрального рівня ДФС України відбулося 11 липня 2017 року о 17 годині 27 хвилин, а граничний термін його подання передбачався 10 липня 2017 року (квитанція № 1 а.с. - 23).

Проте, як зазначено позивачем, порушення було допущено через масштабну кібератаку, проведену за допомогою вірусу-шифрувальника Petya.A 27 червня 2017 року, у зв'язку з чим, ТОВ «Юнайтед Алко» зазнало несанкціонованого втручання до електронно-обчислюваної системи.

У результаті цього відбулося припинення функціонування комп'ютерних систем позивача, файли та службові програми (у тому числі програми бухгалтерського, податкового обліку та звітності), а також вся інформація зазначена у цих службових програмах були втрачені.

На підставі заяви позивача від 29 червня 2017 року про зараження персональних комп'ютерів вірусом Petya.A, що належать позивачу, Солом'янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві відкрито кримінальне провадження № 0007835 (а.с. - 25-26).

Оскільки звіт № 1-ОА відображав об'ємну інформацію про обсяги придбання та реалізацію алкогольної продукції з розбивкою на коди, у розрізі контрагентів та містив близько 50 сторінок, відновлення даної інформації зайняло у позивача певного часу та зусиль.

Загалом відновлювальні роботи ІТ інфраструктури відбувалися у міру виконаних робіт: інсталювання серверів, відновлення даних з резервних копій, розшифрування файлів. Такі роботи проводились з 27 червня по 11 липня 2017 року включно ТОВ

«О-НЕТ», між яким та позивачем укладено Договір аутсорсингу офісного друку та ІТ інфраструктури від 05 січня 2015 року № ОН-0501/01, що підтверджується довідкою ТОВ «О-НЕТ» від 25 вересня 2018 року, а також актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2017 року №№ 342, 343, 344, 345, від 31 липня 2017 року № 447, 450, 454 на загальну суму 128669,50 гривень (а.с. - 72-74, 75-81, 85).

Одразу після настання у позивача технічної можливості зазначений звіт було подано до органів ДФС України, а саме на наступний день після граничного терміну.

Таким чином, вказані обставини позивачем не заперечуються, однак спростовуються обставинами, які не залежали від його волі.

Суд також звертає увагу, що позивачем направлявся лист до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві від 27 липня 2017 року № 27/07-2017, у якому контролюючий орган було повідомлено про відсутність можливості своєчасного надання звіту № 1-ОА за червень 2017 року, у зв'язку із несанкціонованим втручанням до електронно-обчислювальної системи підприємства. Однак, відповідачем вказані обставини під час перевірки прийняті не було прийнято до уваги (а.с. - 27).

Так, відповідальність платників податків за вчинені правопорушення норм податкового законодавства регулюється главою ІІ ПК України.

Правопорушення - це протиправне, винне, соціально шкідливе діяння (дія чи бездіяльність) деліктоздатної особи, що зумовлює юридично визначені негативні наслідки для правопорушника.

Відповідно до статті 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, протиправна поведінка може бути визнана правопорушенням, якщо вона є: діянням (дія чи бездіяльність); протиправною; винною; соціально шкідливою (небезпечною); караною.

Тобто, обов'язковою складовою частиною правопорушення є наявність вини з боку платника податків.

Як встановлено з матеріалів справи, відсутність можливості у позивача вчасної подачі до контролюючого органу звіту № 1-ОФ за червень 2017 року була пов'язана з втручанням в електронно-обчислювальні системи позивача вірусом Petya.A 27 червня 2017 року, який повністю блокував комп'ютери та доступ до їх бази даних.

Про винятковість хакерської атаки свідчить її масштабність, яка набула великого резонансу в Україні та є загальновідомим фактом, що не потребує доказування.

За таких обставин, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо відсутності у позивача засвідчення цих обставин Торгово-промисловою палатою та зауважує, що відсутність засвідчення вказаних обставин Торгово-промисловою палатою не означає, що таких обставин не було.

Зважаючи на з'ясовані обставини, оцінюючи, надані позивачем докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи те, що платником податків вчинялись активні дії щодо відновлення документів для надання податкової звітності до податкового органу про що свідчать матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність вини позивача у порушенні граничного терміну подання до контролюючого органу звіту № 1-ОА за червень 2017 року.

Вказані обставини підтверджують протиправність висновків, викладених в акті перевірки від 04 травня 2017 року № 1749/26-15-40-01/39496546, що є підставою для задоволення позовних вимог та визнання протиправним і скасування прийнятого на їх підставі податкового повідомлення-рішення від 21 травня 2017 року № .

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Долученим до матеріалів справи платіжним дорученням від 02 серпня 2018 року

№ 13046 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1 762 гривні, який підлягає відшкодуванню на його користь.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 78, 90, 139, 143, 243-246, 255, 257-262 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко» (03113, місто Київ, вулиця Полковника Шутова, будинок 9-А, офіс 523, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2018 року № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко» застосовано штрафні санкції на загальну суму 34000 гривень.

Стягнути судові витрати у сумі 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко» (03113, місто Київ, вулиця Полковника Шутова, будинок 9-А, офіс 523, ) шляхом їх безспірного списання з рахунків Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19,) за рахунок бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда