Справа № 120/3809/18-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 квітня 2019 р. Справа № 120/3809/18-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетон" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Вінницькій області з адміністративним позовом до приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетон" про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 5017105,80 грн., яка виникла внаслідок несплати самостійно задекларованих зобов'язань та донарахувань податковим органом податку на додану вартість.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення адміністративного позову. Зазначає, що ним в добровільному порядку сплачено 2000000 грн., згідно платіжного доручення № 769 від 08.11.2018 року.

Позивачем надано відповідь на відзив із твердженням того, що, з урахуванням добровільної сплати, за відповідачем рахується сума не погашеного боргу 4137929,48 грн., яку просить стягнути.

Враховуючи права, надані позивачеві статтею 47 КАС України, суд приймає заяву про зменшення позовних вимог та в подальшому розглядає справу відносно суми заявленої до стягнення у розмірі 4137929,48 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що приватне акціонерне товариство "Гніванський завод Спецзалізобетон" зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності 16.10.2001 року та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Відповідач має заборгованість в сумі 4137929,48 грн., яка виникла в результаті самостійного декларування сум податку на додану вартість за 7 та 8 місяць 2018 року 62958 грн. та 4258964 грн., а також у зв'язку із прийняттям податковим органом податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 19.07.2018 року на суму 956028,16 грн. та № НОМЕР_2 від 16.08.2018 року на суму 1600 грн.

Станом на дату звернення позивачем до суду загальна сума заборгованості відповідача з ПДВ склалала 6336823,10 грн. Частина з вказаної суми була заявлена податковим органом до стягнення та розглядалась в адміністративній справі № 0240/2399/18-а, а саме податковим органом було заявлено до стягнення суму боргу 2854785,84 грн. Під час розгляду справи відповідачем було сплачено частину боргу та відповідно зменшено суму позову.

Загалом відповідачем сплачено 2239853, 16 грн. Отже, враховуючи сплату, яка відбулась під час розгляду справи у суді, сума боргу, з урахуванням нарахованої пені, складає 4137929,48 грн., що підтверджується витягом з КОКП.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із п. 54.5 ст. 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми ГУ ДФС у Вінницькій області надсилалась відповідачу податкова вимога форми "Ю" № 65-50 від 15.01.2018 року 1201527,98 грн., яка отримано ним особисто.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відкликання вказаної податкової вимоги, в передбаченому ст. 60 ПК України порядку, а також доказів про виконання податкового зобов'язання в повному обсязі, погашенню підлягає сума податкового боргу відповідача, що існує на момент вирішення справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення податкового боргу з відповідача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність понесених витрат суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетон" (23310, вул. Промислова, 15, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька обл., ) податковий борг в сумі 4137929,48 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович