Справа № 805/4960/18-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2019 року

Київ

справа №805/4960/18-а

адміністративне провадження №К/9901/10339/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №805/4960/18-а за позовом ОСОБА_2 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову № 240/04 від 03.01.2018;

- зобов'язати провести поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2018, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019, позов ОСОБА_2 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині позовних вимог про зобов'язання провести поновлення та виплату пенсії за віком за період з 07.10.2009 по 05.12.2017 залишено без розгляду.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи таке рішення виходив з того, що позивач звернулася до суду з позовом 18.06.2018, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду від дати звернення до Пенсійного фонду України із заявою про відновлення порушеного права (06.12.2017), отже позовні вимоги за період з 07.10.2009 до 05.12.2017 слід залишити без розгляду.

На думку суду, вказаний висновок зроблено з правильним застосуванням норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Як встановили суди, предметом спору у цій справі є зобов'язання відповідача провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачу з 07.10.2009 року - шляхом призначення її знову, припиненої у зв'язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п'ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Конституційним Судом України прийнято рішення від 07.10.2009 № 25-рп/2009, відповідно до якого у позивача виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З цього часу відповідач зобов'язаний відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Проте наявність обов'язку у відповідача відновити виплату пенсії не позбавляє позивача необхідності дотримання встановлених законом строків звернення до суду, у разі звернення до суду за захистом свого права. Отже, після прийняття та опублікування Рішення від 07.10.2009 № 25-рп/2009 та невідновлення виплати пенсії, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права, а відтак і розпочався відлік строку звернення до суду.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що

позивач просила провести поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009, а до Пенсійного фонду України первинно звернулась 06.12.2017, суди попередніх інстанцій з посиланням на частину третю статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, пункт 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшли правильного висновку про залишення позову ОСОБА_2 в частині позовних вимог про зобов'язання провести поновлення та виплату пенсії за віком за період з 07.10.2009 по 05.12.2017 без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №805/4960/18-а за позовом ОСОБА_2 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду