Справа № 140/536/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/536/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України до Приватного акціонерного товариства Друкарня про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України (далі - Володимир-Волинське ОУПФУ, позивач) звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства Друкарня (далі ПрАТ Друкарня, відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 51618,17 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ПрАТ Друкарня не відшкодувало (не покрило) Володимир-Волинському ОУПФУ фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, за період квітень - грудень 2018 року в сумі 51618,17 грн. Просить стягнути вказану суму заборгованості, яка виникла в результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Копія ухвали суду від 07.03.2019 про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового звязку «за закінченням встановленого строку зберігання» (відбиток календарного штемпеля від 20.03.2019) та 26.03.2019 судом повторно надіслано копію ухвали суду від 07.03.2019 про відкриття провадження в адміністративній справі за адресою місцезнаходження відповідача, однак поштове відправлення також повернулося на адресу суду 22.04.2019 із довідкою відділення поштового звязку «за закінченням встановленого строку зберігання» (відбиток календарного штемпеля від 19.04.2019), тобто, в розумінні статті 251 КАС України днем вручення вказаної ухвали є 20.03.2019 та 19.04.2019.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ПрАТ Друкарня зареєстроване як юридична особа, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 39, 60-61), знаходиться на обліку як платник страхових внесків та зобовязаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, на підставі пункту 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Такий обов'язок у відповідача виник у зв'язку з тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відпрацювавши деякий період за відповідних умов у ПрАТ Друкарня, отримали право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б - з частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, що видно із відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (а.с. 9, 11, 13, 15, 17, 19).

Пунктом 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до цього пункту з 01.01.2018 покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та після цієї дати відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 №400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, виходячи із системного аналізу вказаних норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що ПрАТ «Друкарня» як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування зобовязаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів б - з частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з підпунктами 6.4, 6.7 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (з наступними змінами та доповненнями), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Володимир-Волинським ОУПФУ проведено та направлено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (а.с. 9-19).

Як слідує із розрахунку суми боргу, за ПрАТ «Друкарня» обліковується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень-грудень 2018 року в сумі 51618,17 грн. (а.с. 49-50). Вказана сума заборгованості підтверджується також карткою особового рахунку відповідача (а.с. 51-53).

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень-грудень 2018 року в сумі 51618,17 грн. щодо наявності та розміру якої відповідачем не подано заперечень, не надано доказів її погашення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295, пунктом 15.5 частини першої розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Друкарня на користь Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період квітень-грудень 2018 року в сумі 51618,17 грн. (пятдесят одна тисяча шістсот вісімнадцять гривень 17 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Володимир-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України (44700, Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Соборна, 1, ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство Друкарня (44700, Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Г. Шухевича, 74, ).

Суддя Р.С. Денисюк