Справа № 161/3159/19
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3159/19
Провадження № 2-а/161/121/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Невара Романа Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Невара Романа Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.02.2019 року інспектором 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Неваром Р.В. винесено постанову серії ЕАВ № 905971 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. У вказаній постанові інспектор посилається на те, що 09.02.2019 року о 21:08 год. він керував транспортним засобом марки Фольксваген Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.Ківерцівській, 26-А в м. Луцьку, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.ґ ПДР України (порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів). Зазначив, що проїжджаючи перехрестя, він бачив, як за ним на невеликій відстані рухався інший автомобіль і коли загорівся жовтий сигнал світлофора, щоб не створювати аварійну ситуацію різким зменшенням швидкості руху аж до зупинки, він завершив проїзд перехрестя, при цьому керувався п.п. 8.10, 8.11 ПДР України.

У судовому засіданні позивач повторив свої письмові пояснення, позов підтримав, з наведених у ньому підстав. Зазначив, що проїжджаючи світлофор, він рухався зі швидкістю не більше 40 км/год. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що ОСОБА_1 09.02.2019 року о 21:08 год. керував транспортним засобом марки Фольксваген Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.Ківерцівській, 26-А в м. Луцьку та проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.ґ ПДР України. Вважає, що ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт проїзду ним перехрестя на жовтий заборонений сигнал світлофора і жодних підстав для скасування постанови інспектора Ващук Л.Ф. не навів. Крім того, інспектором були належним чином роз'яснені ОСОБА_1 його права та суть правопорушення, чого й не заперечував в судовому засіданні ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини в адміністративній справі та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 09.02.2019 року інспектором 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Неваром Р.В. винесено постанову серії ЕАВ № 905971 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. ).

З даної постанови вбачається, що 09.02.2019 року о 21:08 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Фольксваген Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.Ківерцівській, 26-А в м. Луцьку, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.ґ ПДР України (порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 8.7.3.ґ ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пункт 8.10 ПДР України вказують, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно пункту 8.11 ПДР України: водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

За змістом ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

У своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні позивач підтвердив той факт, що в порушення вимог п. 8.7.3.ґ ПДР України 09.02.2019 року о 21:08 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Фольксваген Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.Ківерцівській, 26-А в м. Луцьку, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, рухаючись зі швидкістю до 40 км/год. На думку суду, ОСОБА_1 проїжджаючи перехрестя, яке регулюється світлофором зі швидкістю до 40 км/год - мав технічну можливість завчасно зупинити свій транспортний засіб.

Інших доказів, які б спростовували обставини, викладені відповідачем в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності позивачем суду не представлено, тому судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 122 ч. 2, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Невара Романа Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.04.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк