Справа № 802/733/16-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2019 року

Київ

справа №802/733/16-а

адміністративне провадження №К/9901/8676/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року (головуючий суддя - Мультян М.Б., судді - Богоніс М.Б., Дончик В.В.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року (головуючий суддя - Біла Л.М., судді - Граб Л.С., Гонтарук В.М.) у справі

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві

про визнання протиправними дій щодо проведення атестації, скасування рішення атестаційної комісії, визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - ГУНП у місті Києві), Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - Атестаційна комісія), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

1.1. визнати дії Головного управління Національної поліції України у місті Києві щодо проведення атестації ОСОБА_2 протиправними;

1.2. визнати протиправним і скасувати рішення Атестаційної комісії щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві № 4 від 04 січня 2016 року;

1.3. визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у місті Києві № 407 о/с від 06 травня 2016 року "Щодо особового складу" в частині звільнення ОСОБА_2 старшого оперуповноваженого управління карного розшуку кримінальної поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві з 06 травня 2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію";

1.4. поновити ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 07 травня 2016 року;

1.5. стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві середній заробіток за весь час вимушеного прогулу по день винесення рішення.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що вважає протиправними дії Національної поліції України в частині включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, а також рішення атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді та наказ про звільнення із служби через службову невідповідність.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю:

3.1. Визнано дії Головного управління Національної поліції України у місті Києві щодо проведення атестації ОСОБА_2 протиправними.

3.2. Визнано протиправним і скасовано рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві № 4 від 04 січня 2016 року.

3.3. Визнано незаконним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції України у місті Києві № 407 о/с від 06 травня 2016 року "Щодо особового складу" в частині звільнення ОСОБА_2, старшого оперуповноваженого управління карного розшуку кримінальної поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві, з 06 травня 2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію".

3.4. Поновлено ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 07 травня 2016 року.

3.5. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у м. Києві середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 07 травня 2016 року по 08 серпня 2016 року в сумі 22406,40 грн.

4. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що наведені в ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей. Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав для звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України № 4312-VI від 12 січня 2012 року "Про професійний розвиток працівників" атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. Закріплену в ч. 1 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" мету атестування відповідач необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів. Протокол атестаційної комісії не містить мотивів, якими комісія керувалась під час прийняття свого рішення, зокрема, посилань на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про несумісність особи позивача посаді, яку він займає.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ГУНП у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову повністю.

6. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у місті Києві залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року залишено без змін.

7. Апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

8. ГУНП у м. Києві (далі - скаржник) в грудні 2016 року звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року.

9. В касаційній скарзі ГУНП у м. Києві, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

10. В обґрунтування поданої касаційної скарги ГУНП у м. Києві зазначило, що позивач з метою подальшої служби в поліції з власної ініціативи прийняв рішення щодо проходження атестування та зареєструвався в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі. В преамбулі наказу ГУНП у м. Києві від 15.12.2015 року № 11 зазначено, що проведення атестування призначено відповідно до ч.1 та ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», що, на думку скаржника, свідчить про те, що атестування проводилося з усіх трьох підстав, вказаних у ч.2 вказаної статті. Посилається на взаємозв'язок ч.1 та ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність - є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, виходячи з його професійних, моральних і особистих якостей. Повноваження по прийняттю рішення про атестуання є дискреційним повноваженням керівника поліції, а спеціальне законодавство не містить особливих умов або обмежень при прийнятті такого рішення. Крім того, скаржник незгоден з висновками про необґрунтованість і безпідставність рішення Атестаційної комісії та посилається на наявність дискреційних повноважень у цієї комісії при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських на підставі всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення з нею співбесіди. Вважає, що судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки доказам відповідача. Атестаційна комісія не зобов'язана була в протоколі зазначати мотиви прийнятого відносно позивача рішення. Також посилається на не врахування роз'яснень п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 при присудженні оплати за час вимушеного прогулу.

11. ОСОБА_2 надав заперечення на касаційну скаргу, якими просить відмовити в задоволені касаційної скарги. Зазначає, що повністю відповідає вимогам до поліцейських. Відповідачі, на яких покладено обов'язок доказування, не довели що позивач підлягав атестуванню. Висновки атестаційної комісії, відображені в протоколі та атестаційному листі, суперечать атестаційним матеріалам.

12. Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. ОСОБА_2 з серпня 1997 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

14. На підставі наказу Головного управління МВС України у місті Києві № 1027 о/с від 06 листопада 2015 року звільнений в запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом "з" Положення №114 (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства та відомства (організації).

15. Наказом № 18 о/с від 07 листопада 2016 року, відповідно до п. 9 та п. 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", призначено в порядку переатестування ОСОБА_2, який мав спеціальне звання "підполковник міліції" старшим оперуповноваженим (управління карного розшуку) кримінальної поліції, присвоївши йому спеціальне звання "підполковник поліції".

16. Відповідно до наказу Національної поліції України №116 від 26 листопада 2015 року "Про проведення атестування поліцейського апарату Національної поліції" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільнені зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами "Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських", затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ № 1465 від 17 листопада 2015 року, наказано, зокрема керівникам структурних підрозділів Національної поліції України: - скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; - скласти атестаційні листи на поліцейських; - підготовити для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; - довести до поліцейських інформацію про час і місце проведення атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття в разі необхідності.

17. Наказом Головного управління № 11 від 15 грудня 2015 року "Про створення атестаційних комісій Головного управління Національної поліції у місті Києві" відповідно до ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей та рівня підготовленості поліцейських Головного управління Національної поліції в м. Києві створено атестаційні комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві та затверджено їх персональний склад.

18. Згідно протоколу Атестаційної комісії від 04 січня 2016 року, членами Атестаційної комісії під час проведення атестування ОСОБА_2 було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список (форми 1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел.

19. За наслідками проведеної співбесіди, комісія прийняла рішення на підставі пп. 4 п. 15 розділу 4 Інструкції "4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

20. Не погоджуючись із рішенням Атестаційної комісії ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на висновок від 04 січня 2016 року.

21. 16 січня 2016 року Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону вивчено скаргу і матеріали поліцейського ОСОБА_2 та вирішено, що подана скарга розгляду не підлягає.

22. Згідно наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві № 407 о/с від 06 травня 2016 року, відповідно до Закону України "Про національну поліцію" звільнено зі служби в поліції згідно з п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 підполковника міліції ОСОБА_2 старшого оперуповноваженого (управління карного розшуку) кримінальної поліції.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

23. Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Частина 6 статті 43 Конституції України: громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

25. Частина 4 статті 52 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»: комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.

26. Стаття 57 Закону України «Про Національну поліцію»: атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

27. Частина 1 статті 58 Закону України «Про Національну поліцію»: призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

28. Пункт 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через службову невідповідність.

29. Частини 2 та 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»: Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

30. Пункт 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію»: працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

31. Пункт 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. За № 669/28799 (далі - Порядок №260): поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

32. Пункт 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.11.2015р. № 1465, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 р. за № 1445/27890 (далі - Інструкція № 1465): атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

33. Пункт 5 розділу І Інструкції № 1465: атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

34. Пункт 1 розділу IV Інструкції № 1465: організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають: 1) створення атестаційних комісій; 2) складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню; 3) визначення дати, часу і місця проведення засідання комісії; 4) розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії; 5) доведення до поліцейських інформації про проведення атестування, у тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції інформації про час та місце проведення атестування.

35. Пункт 10-12 розділу IV Інструкції № 1465: з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

36. Пункт 15-20 розділу IV Інструкції № 1465: атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

37. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

38. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

39. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

40. Зі змісту встановлених судами обставин випливає, що позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію».

41. Отже, питання про відповідність позивача вимогам до поліцейських було вирішено в листопаді 2015 року на момент видання наказу про призначення на посаду.

42. Разом з цим, приписами пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено можливості переатестації колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді, на яку їх вже призначено для подальшого проходження служби в органах поліції.

43. Перелік підстав проведення атестування поліцейських передбачений статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише поліцейські: а) які претендують на вищу посаду; б) щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду; в) щодо яких вирішується питання про звільнення через службову невідповідність. Відповідно, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

44. При цьому, кожна із зазначених у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстав проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

45. Атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

46. Колегія суддів зазначає, що мета атестування, закріплена в частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними в частині другій згаданої статті.

47. Також колегія суддів вважає, що рішення керівника поліції не може бути самостійною підставою для проведення атестування, оскільки вичерпний перелік підстав для проведення атестування визначений в частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». Натомість, ч. 4 ст. 57 цього Закону визначає особу, яка, за наявності підстав, уповноважена видати розпорядчий документ про проведення атестування.

48. Під час розгляду цієї справи відповідачем не доведено наявність підстав для проведення атестування, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

49. Проведення атестації без необхідних передумов і за відсутності підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», суперечить вимогам цього закону.

50. Оскаржувані судові рішення відповідають наведеним висновкам.

51. Також Суд зазначає, що статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено такої підстави для проведення атестування як проходження в добровільному порядку.

52. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.

53. Крім того, Суд зазначає, що, перевіряючи рішення атестаційної комісії згідно ч.3 ст.2 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року), у тому числі на відповідність критерію обґрунтованості, суди попередніх інстанцій не втручалися в дискреційні повноваження цієї комісії та не приймали власних висновків щодо відповідності або не відповідності позивача займаній посаді.

54. За змістом наведених приписів пункту 6 розділу ІІІ Порядку №260, виплата грошового забезпечення проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законодавством не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

55. Посилання скаржника на необхідність зменшення розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з огляду на пункт 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» є помилковим, оскільки викладені в ньому роз'яснення були зроблені з урахуванням вимог закону, зокрема частини третьої статті 117 КЗпП України, яку виключено на підставі Закону України від 20 грудня 2005 року № 3248-15 «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України».

56. Указана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2017 року (№ 6-2597цс16).

57. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.

58. Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

59. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

60. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.

61. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

62. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві - залишити без задоволення.

63. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року - залишити без змін.

64. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа