Справа № 727/13753/18
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/23/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Смотрицького В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала патрульної поліції 1-ї роти 1-го батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 28.11.2018 року приблизно о 22.22 год. відносно нього відповідачем винесено постанову серії ЕАВ №761098 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.г) ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Вважав постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

У його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки вимагати поліс цивільно-правової відповідальності для перевірки працівники поліції мають право лише у випадках, передбачених законодавством (ст.16 Закону України «Про дорожній рух»), а саме: при складанні протоколів щодо порушень ОСОБА_3 дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (ч.2 ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобовязаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, однак будь-яких порушень ОСОБА_3 дорожнього руху відносно нього працівниками поліції встановлено не було, а тому відсутні підстави для предявлення працівникам поліції полісу.

Крім того, відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення, чим було порушено ст. 276 КУпАП, оскільки справа повинна розглядатись «за місцем його вчинення».

Розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, зокрема професійною правничою допомогою адвоката. Розгляд справи на дорозі унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

А тому просив скасувати постанову серії ЕАВ №761098 від 28.11.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглядати в його відсутності і відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ №761098 від 28.11.2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 28.11.2018 року о 22.13 год. по вулиці Залозецького, 2 м. Чернівці не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ) ОСОБА_3 дорожнього руху України (а.с.8).

Згідно з пунктом 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення ОСОБА_3 дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 14.07.2015 року №596-VІІ внесено зміни до ст.258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП, тобто відповідачем правомірно винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2018 року справа К/9901/5952/18.

Згідно з положеннями ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обовязки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобовязаний мати при собі та на вимогу поліцейського, предявляти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ОСОБА_3 дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 ОСОБА_3 дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих ОСОБА_3.

Відповідно до підпункту «ґ» п. 2.1 ОСОБА_3 дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Суд вважає, що у відповідача не було підстав для перевірки у позивача полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки відносно позивача не виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ОСОБА_3 дорожнього руху України. Крім того, відповідач, зупинивши автомобіль позивача, не назвав причину зупинки, а в подальшому і не виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, яке передувало зупинці транспортного засобу позивача. Інших підстав для перевірки полісу у відповідача не було.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15.03.2019 року справа №686/11314/17.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі. Зокрема, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд вважає, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України, а тому суд приходить до висновку про неправомірність вимоги відповідача до позивача про предявлення полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в звязку з чим позивач ОСОБА_1 не зобовязаний був виконувати дану вимогу, оскільки не порушив ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження правомірності складання відносно позивача оскарженої постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 126, 222, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 72, 77, 78, 90, 194, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову капрала патрульної поліції роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_2 серії ЕАВ №761098 від 28 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: