Справа № 813/1359/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2019 року

Київ

справа №813/1359/17

адміністративне провадження №К/9901/16417/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 813/1359/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тропік" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган, митний орган) про визнання протиправною відмову Львівської митниці ДФС від 15.02.2017 № 4039/10/13-70-19/39 та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02.12.2016 №209000012/2016/200254/1.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017, позов задоволено, визнано протиправною відмову Львівської митниці ДФС від 15.02.2017 №4039/10/13-70-19/39 та скасовано рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 02.12.2016 №209000012/2016/200254/1.

5 березня 2019 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби залишено без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017 у справі №813/1359/17 - без змін. Касаційний розгляд справи здійснений в попередньому судовому засіданні.

27 березня 2019 року до Верховного Суду представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу в сумі 2978,40 грн, які позивач поніс у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Суд вважає наявними підстави для ухвалення додаткової постанови відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності розподілу судових витрат, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником Товариства заявлені до відшкодування витрати, пов'язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді складання та подання до суду відзиву на касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною відмови Львівської митниці Державної фіскальної служби від 15.02.2017 №4039/10/13-70-19/39 та скасування рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 02.12.2016 № 209000012/2016/200254/1.

Досліджуючи матеріали справи № 813/1359/17, надану Товариством заяву, Суд вбачає, що у матеріалах справи відсутній відзив на касаційну скаргу, відсутній договір на правничу допомогу, не надано доказів щодо оплати понесених послуг адвоката, тобто не підтверджується інформація про підготовку та надання відзиву на касаційну скаргу саме по справі №813/1359/17 (касаційне провадження К/9901/16417/18).

Відтак, не підтверджено понесені витати пов'язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді складання та подання до суду відзиву на касаційну скаргу по справі №813/1359/17.

Підсумовуючи наведене, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у даній справі, оскільки не доведено факту понесення Товариством витрат за складання та подання до суду відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи те, що доказів, які б підтверджували здійснення витрат для надання правничої допомоги для підготовки та подання до суду відзиву на касаційну скаргу у конкретній адміністративній справі не надано (не підтверджено), Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 134, 139, 252, 343 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в ухваленні додаткової постанови за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" про розподіл судових у справі №813/1359/17.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду