Справа № 520/10706/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 р.Справа № 520/10706/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Яковенка М.М. , Бегунца А.О. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 (головуючий суддя І інстанції Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 09.01.2019) по справі № 520/10706/18 за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо зниження під час здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.10.2017 величини оцінки одного року страхового стажу з розміру 1,35% до розміру 1,0%;

- зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова починаючи з 01.10.2017 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014 - 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, зі змісту листа Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 10.01.2018 позивач дізнався, що з 08.02.2014 по 01.10.2017 пенсія позивача розраховувалася із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, а з 01.10.2017 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" пенсію позивачу перераховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, що становить 3 764,40 грн. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. 22.08.2018 позивач звернувся до пенсійного органу з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, однак, листом від 04.09.2018 №650/Л-11 відповідачем відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за віком із застосуванням при цьому величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Позивач вважає вказані дії органу пенсійного фонду протиправними та такими, що зменшують розмір належної позивачу пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 27-31).

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги (а.с. 36-38).

Доводи апеляційної скарги мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наполягає на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком, що призначена відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

27.12.2017 позивач звернувся до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою щодо надання роз'яснень стосовно не проведення перерахунку та збільшення розміру пенсії позивача за віком з жовтня 2017 року у зв'язку з набранням чинності норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (а.с. 13).

10.01.2018 за результатами розгляду заяви позивача Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова листом № 647/Л-11 (а.с. 14) повідомлено ОСОБА_2, що з 08.02.2014 по 01.10.2017 пенсія позивачу розраховувалася із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Розрахунок пенсії до 01.10.2017 року: коефіцієнт стажу - 0,42083 - 505 міс., коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,56813, розмір пенсії за віком - 2230,05, доплата за понаднормативний стаж - 7 років 91,84 (1312,00:100*7), підвищення служби в армії та виконання інтернаціонального обов'язку - 328,00 (1312,00:100*25), щомісячна цільова грошова допомога - 40,00, всього - 2689,89 грн. Загальний стаж роботи позивача 42 роки 1 місяць 6 днів та з урахуванням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії 3925,25 грн. (2700,98*1,45327 - де 2700,98 - середня заробітна плата по народному господарству з якої сплачені страхові внески за 2013 рік, 1,45327 - коефіцієнт заробітної плати).

Крім того, зазначено, що з 01.10.2017 відповідно до Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", пенсію ОСОБА_2 перераховано з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, що становить 3 764,40 грн. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Розрахунок пенсії позивача з 01.10.2017 року: коефіцієнт стажу - 0,42083 - 505 міс., розмір пенсії за віком - 2302,23, доплата за понаднормативний стаж - 7 років, 101,64 (1452,00:100*7), підвищення служби в армії та виконання інтернаціонального обов'язку - 363,00 (1452,00:100*25), щомісячна цільова грошова допомога - 40,00, всього - 2806,87 грн.

Також, зі змісту листа пенсійного органу встановлено, що доплату по перерахунку за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 116,98 грн. позивач отримав в листопаді 2017 року разом з основною пенсією.

Матеріалами справи підтверджено, що 22.08.2018 позивач повторно звернувся до пенсійного органу, в якому просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 01.10.2017, обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% та виплатити донараховані суми пенсії починаючи з 01.10.2017 (а.с.15).

04.09.2018 Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова листом №650/Л-11 повідомлено ОСОБА_2, що при перерахунку пенсії позивачу за віком з 01.10.2017 правомірно застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до пункту 4(3) Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 16).

Не погодившись з зазначеними діями Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.03.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком), за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс = (См*Вс)/100%*12; Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VІІІ, яким до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, п. 4 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Так, в відповідно до ч. 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 №2148-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Відтак, пенсія підлягає перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням ч. 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Колегія суддів зазначає, що вказані норми не визнано неконституційними в установленому законодавством порядку, а отже у відповідача були відсутні підстави для їх не застосування.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.10.2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки внесено відповідні зміни до законодавства.

Необхідно зазначити, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що зменшення пенсійним органом величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% в результаті перерахунку пенсії з 01.10.2017 призвело до зменшення розміру пенсії позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно абз. 2 пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що проведений перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 згідно Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" здійснено із використанням показника середньої заробітної плати в розмірі 3764,40 грн. В результаті проведеного перерахунку пенсія позивача збільшилася з 2689,89 грн. до 2806,87 грн.

Зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% не призвели до зменшення розміру пенсії позивача та не погіршили умов отримання пенсії позивачем.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»

Згідно статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі № 520/10706/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко А.О. Бегунц