Справа № 826/16873/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 квітня 2019 року

Київ

справа №826/16873/17

адміністративне провадження №К/9901/69548/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Коваленко Н.В., судді Мороз Л.Л., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донського Ярослава Сергійовича, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою адвоката Слостіна Андрія Геннадійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2018 року та постанову Шостого адміністративного суду від 26 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донського Я.С. (далі - відповідач), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» ( далі - ТОВ «Фінансова компанія «Женева», третя особа), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36681804, від 18 серпня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності від 17 серпня 2017 року № 21939077, внесений державним реєстратором філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донським Ярославом Сергійовичем, відповідно до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000, загальною площею 120,5 кв. м, житлова - 69,70 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на момент прийняття оскаржуваного рішення та вчинення оскаржуваного запису було зареєстровано обтяження у формі арешту, накладеного ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року у справі № 758/9064/17. Крім того, за твердженнями позивача, державним реєстратором не перевірено законності процедури звернення стягнення на предмет іпотеки та наявності звіту про оцінку об'єкта іпотеки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2018 року, залишеною без змін постановою Шостого адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, відкрито адміністративне провадження по справі № 826/16873/17.

Відкриваючи адміністративну справ, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що предметом спору є правомірність вчинення реєстраційних дій з державної реєстрації речового права, а тому в даній справі дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора, тому даний спір є публічним та підлягає розгляду адміністративним судом.

Не погоджуючись з ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 січня 2018 року та постановою Шостого адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ТОВ «Фінансова компанія «Женева» звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та провадження в даній справі закрити.

Касаційна скарга подана 27 грудня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 826/16873/17, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати відзив на касаційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2019 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Мороз Л.Л.

Учасники справи письмових клопотань не заявляли.

У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що даний спір має не публічний, а приватно-правовий характер, відтак його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому суди помилково відкрили провадження в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то за правилами частини шостої статті 346 КАС України є підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France, заява № 88/1991/340/413).

Керуючись статтями 341, 345, 346, 347, 359 КАС України,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Києві Донського Ярослава Сергійовича, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про визнання протиправним та скасування рішення передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: Н.В. Коваленко

Л.Л. Мороз