Справа № 420/712/19
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/712/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним розпорядження Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року про перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.08.2018 року та без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн., зобовязання відповідача зробити перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці за довідкою Апеляційного суду Одеської області №375 від 30.07.2018 року, починаючи з 01.01.2018 року, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Судом прийнято до розгляду уточнення до позовної заяви, в якому позивач просить суд визнати протиправним рішення Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року №38 про перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці саме з 01.08.2018 року та без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн., зобовязання відповідача зробити перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці за довідкою Апеляційного суду Одеської області №375 від 30.07.2018 року, починаючи з 01.01.2018 року, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн.

Позов обґрунтований позивачем тим, що Апеляційний суд Одеської області видав позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, згідно з якою на 01.01.2018 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, дорівнює 32626,37 грн. і складається з посадового окладу, доплати за вислугу років та матеріальної допомоги, однак рішенням Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року №38 відповідачем протиправно проведено перерахунок довічного грошового утримання позивача з 01.08.2018 року та без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення.

З відзиву на позовну заяву (аркуші справи 31-33) вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки рішенням Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 21.02.2019 року №38 ОСОБА_1 проведено перерахунок довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року на підставі наданої довідки Апеляційного суду Одеської області №375 від 30.07.2018 року. При цьому, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а тому не має підстав для врахування інших виплат, окрім зазначених при обчисленні довічного грошового утримання судді у відставці, в тому числі і матеріальної допомоги на оздоровлення.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному обєднаному Управлінні пенсійного фонду України в м. Одесі та з 13 грудня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди, призначеної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, в редакції, чинній на час виходу у відставку.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року у справі №520/14236/17, яка набрала законної сили 19.03.2018 року, визнано неправомірним (незаконним) рішення Центрального обєднаного Управлінні пенсійного фонду України в м. Одесі №154 від 23.10.2017 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного утримання судді у відставці виходячи із його посадового окладу у загальному розмірі 29626 грн., починаючи з 13.12.2016 року (з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1466 гривень). Зобовязано Центральне обєднане Управління пенсійного фонду України в м. Одесі перерахувати ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці виходячи з його посадового окладу у загальному розмірі 29626 грн., починаючи з 13.12.2016 року (з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1466 гривень) (аркуші справи 14-18).

Відповідно до листа Державної судової адміністрації України № 11-13636/18 від 24.07.2018 року «Про суддівську винагороду» звернуто увагу голів апеляційних, апеляційних спеціалізованих, місцевих спеціалізованих судів, начальників територіальних управлінь Державної судової адміністрації України на необхідність внесення змін до штатних розписів установ та перерахунку суддівської винагороди з 01.01.2018 року, а також підготовки довідок про суддівську винагороду з 01.01.2018 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2018 року - 1762 грн. (аркуш справи 12).

30 липня 2018 року Апеляційним судом Одеської області відповідачу направлено нову довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 №375 від 30.07.2018 року (аркуш справи 9).

ОСОБА_1 звернувся до Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 01.01.2018 року.

Проте відповіді на заяву позивач не отримав.

При ознайомленні з матеріалами пенсійної справи позивач отримав рішення Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року №38 про перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці, з якого стало відомо, що перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання здійснено з 01.08.2018 року та без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн. (аркуш справи 23).

Позивач не погодився із правомірністю вищезазначеного рішення, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Відповідно до ст. 19 ОСОБА_2 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

З рішення Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року №38 вбачається, що перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 проведено з 01.08.2018 року виходячи з розміру суддівської винагороди 27910,0800 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ст. 130 ОСОБА_2 України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нерозривно пов'язаний із розміром суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Єдиною підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

5 травня 2018 року прийнятий Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-VIII, який набрав чинності 22 липня 2018 року.

Відповідно до ч. 6 п. 6 Розділу VI Прикінцеві та Перехідні положення цього Закону в абзаці другому пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» слово та цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Крім того, пункт 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладено в наступній редакції: «Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 375 від 30.07.2018 року, виданої ОСОБА_1, станом на 01 січня 2018 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 32626,37 грн.

Згідно з ст. 8, 46, 58, 64 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України.

Згідно положень ст. 21, 22 ОСОБА_2 України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже суперечить частині першій статті 55 ОСОБА_2 України.

Крім того, згідно з п. 3 рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обовязків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

В рекомендаціях ОСОБА_3 Європи від 13.10.1994 року № (94)12, від 17.11. 2010 року № (2010)12 зазначено, що кожна держава має забезпечити відповідність статусу і винагороди суддів гідності їхньої професії та відповідальності, яку вони беруть на себе; суддівська винагорода має бути достатньою, щоб захистити суддів від дії стимулів, через які можна впливати на судові рішення; мають існувати гарантії виплат у звязку з відставкою суддів, які мають відповідати попередньому рівню оплати праці суддів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст. 9 ОСОБА_2 України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, 22.07.2018 року набрав чинності Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-VIII від 15.05.2018 року, яким внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року, зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри « 1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що для питання, яке регулює цей пункт не має значення, коли внесені зміни, оскільки цими змінами визначена дата, з якої розрахункова величина застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, а саме: починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

Таким чином, оскільки з 01.01.2018 року посадовий оклад суддів встановлюється виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 грн., тому саме з цієї дати зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, необхідно проводити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Враховуючи те, що з 01.01.2018 року відбулася зміна розміру складових суддівської винагороди суддів, а саме посадового окладу, отже є підстава для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці саме з 01.01.2018 року.

Тобто, рішення Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року №38, яким позивачу здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді апеляційного суду Одеської області у відставці з 01.08.2018 року є протиправним.

При цьому, з наданої до суду пенсійної справи позивача вбачається, що рішенням Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 21.02.2019 року №38 ОСОБА_1 проведено перерахунок довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року на підставі наданої довідки Апеляційного суду Одеської області №375 від 30.07.2018 року (аркуш справи 60).

Враховуючи вищевикладені обставини у суду не має підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідача зробити перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці за довідкою Апеляційного суду Одеської області №375 від 30.07.2018 року, починаючи з 01.01.2018 року.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідача зробити перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн., суд звертає увагу на наступне.

Організацією судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року та згідно норм ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року, суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За приписами вищенаведених норм суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з нормами ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року та ст. 130 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453 від 07.07.2010 року передбачалось, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

2 червня 2016 року прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 135 Закону «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді у відставці виплачується за його вибором щомісячне довічне грошове утримання, у максимальному розмір 90% заробітної плати (суддівської винагороди) судді, яка обчислюється з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Тобто, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що зазначення матеріальної допомоги в довідці апеляційного суду Одеської області 375 від 30.07.2018 року про новий розмір щомісячного грошового утримання з 01.01.2018 року, є безумовною підставою для включення її в перерахунок та виплату, оскільки чинне законодавство на час звернення до пенсійного фонду передбачало чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді. В даному переліку матеріальна допомога відсутня і не входить до складу суддівської винагороди.

Тобто спеціальний закон, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначає склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Аналогічну правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року по справі №738/1343/17, від 20 березня 2018 року по справі № 749/951/17, від 20.03.2018 року по справі № 736/964/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі в частині неврахування матеріальної допомоги на оздоровлення при обчисленні щомісячного довічного утримання судді та зобовязання зробити перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Що стосується посилань позивача на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2017 року у справі №520/14236/17, в якій встановлені обставини щодо матеріальної допомоги на оздоровлення, як складової частини грошового утримання судді, суд зазначає, що відсутність у рішенні кінцевої дати виплати пенсії з урахуванням перерахунку не породжує у відповідача обов'язок довічно здійснювати виплату позивачу пенсію у розмірах встановлених вказаним судовим рішенням. Законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а тому судове рішення не може бути гарантією проти змін в майбутньому. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 522/5744/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним рішення Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року №38 в частині перерахунку призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці саме з 01.08.2018 року, а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Щодо заяви позивача про стягнення судових витрат на послуги адвоката, суд вважає її необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 132, 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

До таких витрат належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат позивача на послуги адвоката, останнім не надано до суду договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не зазначено суми витрат на послуги адвоката, тощо, а тому підстав для стягнення на користь позивача судових витрат на послуги адвоката не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65063, РНОКПП НОМЕР_1) до Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі (вул. Ільфа і Петрова, буд. 4-а, м. Одеса, 65121, ) про визнання протиправним рішення Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року №38 про перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці саме з 01.08.2018 року та без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн., зобовязання відповідача зробити перерахунок призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці за довідкою Апеляційного суду Одеської області №375 від 30.07.2018 року, починаючи з 01.01.2018 року, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1615,17 грн. задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 13.09.2018 року №38 в частині здійснення перерахунку призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.08.2018 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України в м. Одесі (вул. Ільфа і Петрова, буд. 4-а, м. Одеса, 65121, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 65063, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.