Справа № 353/976/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

18 квітня 2019 року
м. Київ
справа №353/976/16-а
адміністративне провадження №К/9901/17451/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,
суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 353/976/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (далі Міноборони) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Міноборони
на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Кишинського М.І. та
ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Бруновської Н.В., суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.
ВСТАНОВИВ:
15 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просив:
- визнати протиправну бездіяльність Міноборони щодо невключення його до переліку осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII);
- зобов`язати Міноборони подати до Міністерства соціальної політики інформацію щодо нього як особи, яка має право на отримання грошової допомоги до 5 травня яка передбачена Законом № 3551-XII.
Позов ОСОБА_1 обґрунтував тим, що його, як учасника бойових дій Міноборони протиправно не включило до переліку осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановою від 27 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, задовольнив позовні вимоги.
Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що саме на Міноборони покладено обов`язок подавати до органів соціального захисту інформацію щодо осіб які мають право на отримання разової грошової допомоги до 05 травня, яка передбачена Законом № 3551-XII.
08 листопада 2017 року представник Міноборони звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що списки повинна подавати військова частина, де безпосередньо проходив військову службу позивач.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 грудня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено в новій редакції.
Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).
04 січня 2018 року від представник позивача до суду касаційної інстанції надійшли заперечення на касаційну скаргу відвідача, в яких представник ОСОБА_1 просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані представником Міноборони судові рішення без змін.
Верховний Суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Суди встановили, що позивач, будучи мобілізованим, з 20 червня 2015 року по 05 липня 2016 року проходив військову службу в Збройних Силах України, а саме у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що підтверджується довідками військової частини польова пошта НОМЕР_1 за №1066 від 31 березня 2016 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції (а.с.60) та №4835/24 від 18 жовтня 2016 про заробітну плату в в/ч польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (а.с.71).
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_3 від 03 лютого 2016 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.
Із довідки № 405/19-3, виданої 13 лютого 2017 року Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Кіровограді встановлено, що виплата грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 у 2016 році як учаснику бойових дій не проводилась у зв`язку з неподанням його військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в списках осіб, які мають право на одержання грошової допомоги.
Із листа Тлумацького районного військового комісаріату Івано-Франківської області від 16 грудня 2016 року №1/1815, встановлено, що останнім у списки на виплату одноразової грошової допомоги до 09 травня 2016 року ОСОБА_1 не включався у зв`язку з тим, що він прийнятий на облік як учасник бойових дій 08 липня 2016 року.
Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Тлумацької районної державної адміністрації від 28 жовтня 2016 року №2765/01-18 грошова допомога ОСОБА_1 до 5 травня за 2016 рік не проводилася (а.с.75)
В той же час, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 №4895/24/1 від 18 жовтня 2016 року до 09 травня 2016 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач до списків на виплату одноразової грошової допомоги не подавався (а.с. 37).
Управління соціального захисту населення Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області не проводило виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році у зв`язку із неподанням Міноборони до 01 квітня 2016 року органам соціального захисту переліків осіб, які мають право на одержання грошової допомоги.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-XII щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Частинами першою, другою та четвертою статті 17-1 Закону № 3551-XII передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 05 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551-XII і Законом України від 23 березня 2000 року № 1584-III «Про жертви нацистських переслідувань» (далі Закон № 1584-III) з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія вказаних законів встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами № 3551-XII та № 1584-III здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень (підпункт 2 пункту 1 постанови № 141).
Правилами пункту 2 постанови № 141, зокрема, на Міністерство оборони, Міністерство внутрішніх справ, Національну гвардію, Національну поліцію, інші утворені відповідно до законів військові формування покладено обов`язок забезпечити до 01 квітня 2016 року подання органам соціального захисту населення перелік осіб, які мають право на одержання грошової допомоги.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, водночас Міноборони не було включено позивача до списку військовослужбовців, які мають право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня, що подаються до 1 квітня 2016 року органам соціального захисту населення, та, відповідно, вказана грошова допомога в зв`язку з наведеним, йому не виплачувалась.
Таким чином, з огляду на наведені обставини та вимогу закону, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про визнання протиправною бездіяльності Міноборони щодо неподання органу, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, інформації стосовно ОСОБА_1 , як особи, яка має право на отримання грошової допомоги до 5 травня у 2016 році, передбаченої Законом № 3551-XII, й, з метою забезпечення поновлення порушеного права позивача, обґрунтовано зобов`язано Міністерство оборони України подати до Міністерства соціальної політики інформацію щодо ОСОБА_1 , як особи, яка має право на отримання грошової допомоги.
При цьому такі висновки узгоджуються з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року (справа № 743/1337/16-а).
Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій і погоджується з їх висновками у справі про задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі № 353/976/16-а залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
М.М. Гімон
А.Ю. Бучик,
Судді Верховного Суду