Справа № 606/476/19
Суддя: Малярчук В. В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/476/19
Рішення

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

з участю секретаря судового засідання Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: інспектор поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: інспектор поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2019 року НК №513970, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді 340 грн. штрафу, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 лютого 2019 року інспектор поліції ОСОБА_2 виніс щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №513970. Зі змісту даної постанови вбачається, що він 18 лютого 2019 року на а/д Київ-Чоп М-06 229 км., керував т.з., у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 (в) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Із зазначеними в постанові обставинами він не погоджуюся, виходячи з наступного дійсно здійснював рух транспортним засобом у якого не горіла ліва лампа ближнього світла. Однак, вжити заходів для усунення несправності він не мав можливості, тому рухався якомога коротшим шляхом до місця ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням пункту 9.9 (в) ПДР України, а саме з у вімкненою аварійною світловою сигналізацією.

Таким чином, позивач вважає, що постанову винесено без врахування всіх обставин, не взято до уваги пояснень позивача, розгляд справи проведено необєктивно і неповно, а тому постанова підлягає скасуванню, а дії працівника поліції є протиправними.

Позивач просив справу слухати без його участі, позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, відзиву не подавав.

Судом встановлено наступні обставини:

Постановою серії НК №513970 від 18 лютого 2019 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення пункту 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України, оскільки ОСОБА_1 18 лютого 2019 року 0 23 год. 25 хв. в м. Теребовля, на а/д Київ-Чоп М-06 229 км., керував т.з. марки «MAN L2000» н.з. ВО 6023 АА у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим і порушив п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 2.3 «а»Правил дорожнього руху України, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Як вбачається із позовної заяви, що позивачем ОСОБА_1 перевірено справність керованого ним транспортного засобу, однак через стан дорожного покриття, що є незадовільним із численними вибоїнами та горбами, що могло і спричинити несправності лівої лампи фар. Вжити заходів для усунення несправності він не мав можливості, тому рухався якомога коротшим шляхом до місця ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням пункту 9.9 (в) ПДР України, а саме з у вімкненою аварійною світловою сигналізацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Всупереч зазначеним нормам, оскаржувана постанова від 18 лютого 2019 року не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови. Також надісланий диск з відео файлами з нагрудних камер працівників поліції не містить підтвердження порушення правил дорожнього руху позивачем.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб'єктами владних повноважень, обов'язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 121 КУпАП не надано.

У адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб'єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова НК №513970 від 18 лютого 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 254, 258, 268, 283 КУпАП, ст.257-263, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №513970 від 18 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, апеляційної скарги.

Суддя Малярчук В.В.