Справа № 191/976/19
Суддя: Гречко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/976/19
Провадження № 2-а/191/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Борисової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, інспектора УПП в Дніпропетровській області Боскочий Геннадія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначає, що 15 лютого 2019 року приблизно об 11 годині 30 хвилин він керував автомобілем НОМЕР_1, зі швидкістю близько 90-95 км/год та рухався по автошляху м.Дніпро-м.Кривий Ріг у напрямку ОСОБА_2. Оскільки він рухався за межами населених пунктів, то вказана швидкість руху була в межах дозволеного приписами ПДР України швидкісного діапазону 90+10 км/год. За напрямком руху дорожнє покриття знаходилось в незадовільному стані, а тому йому, як і іншим водіям постійно потрібно було перелаштовуватись в межах проїзної частини зліва-направо та навпаки, оминаючи чисельні вибоїни. Оскільки він рухався у даному напрямку вперше за останні 5-6 років, то, звичайно, не міг памятати хоча б приблизне розташування населених пунктів обабіч дороги, а, тому, покладався тільки на дорожні знаки ПДР, які встановлені обабіч автошляху. Коли почав спускатись вниз до так званої «Миколаївської балки» ( про назву дізнався пізніше), то попереду, на відстані близько 200-300 метрів біля правого узбіччя побачив людей в яскравих жовто-помаранчових жилетах, та відразу подумав, що це або ж дорожні працівники, або ж поліцейські, хоча проблискові маячки на стоячих попереду автомобілях включені не були. Оскільки він був впевнений, що рухається в межах дозволеної швидкості, то продовжив рух в тому ж темпі. Однак, приближаючись до скупчення автомобілів та людей, був зупинений працівником поліції, який повідомив , що згідно показань прибору «Трукан», він рухався зі швидкістю 99 км/год у межах населеного пункту. На запитання позивача який це населений пункт, адже ні будівель понад дорогою та ніякого належного дорожнього знаку про початок населеного пункту він не бачив, поліціант відповів, що він не один такий (адже за перевищення швидкості було зупинено ще 3-4 автомобілі, водії яких теж були обурені предявленим звинуваченням), а відповідний знак із зазначенням села на білому фоні там все ж таки є. Оскільки ні позивач, ні два пасажира його автомобіля не бачили цей знак, то він наполіг на тому, щоб поліцейський проїхав з ним назад та показав цей знак, що було і зроблено на автомобілі позивача. Повернувшись назад поліцейський вказав на хащі, які росли за ґрунтовим узбіччям дороги, де у кюветі за кронами дерев виднілась пляма білого кольору, і сказав, що це і є знак. Коли ж позивач перелаштував автомобіль та почав зі швидкістю близько 20 км/год рухатись у напрямку міста ОСОБА_2 Ріг, то не те щоб дорожнього знака, а навіть ознак того, що він там є, вони не побачили не те щоб з відстані 100 метрів, а його не було видно ні з 50, 40, 30 та навіть з 20-ти метрів. З відстані не більше ніж 15 метрів позивач дійсно, коли повернув голову праворуч та повністю відволікся від керування автомобілем, зміг розгледіти в лісосмузі за деревами надпис «МИКОЛАЇВКА». Вказані моменти позивач одночасно фіксував фотозйомкою на мобільний телефон. На його слушні претензії щодо неможливості своєчасного виявлення водіями ознак встановлення та взагалі наявності даного знаку, оскільки він знаходиться в кюветі та повністю закритий деревами, інспектор поліції відповів фразою «МИ НАД ЦИМ ПРАЦЮЄМО». На клопотання позивача щодо залучення захисника, виклику на місце представників дорожніх служб та щодо не ввімкненого проблискового маяка на поліцейському автомобілі, поліціант відповідати не став та просто повернув позивачеві його документи із копією складеної ним постанови про накладення штрафу в розмірі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП, при цьому позивачеві ні права ні обовязки як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, поліцейським не розяснялися.

Вважає, що дії працівників поліції та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки правоохоронцями були грубо проігноровані та порушені ст.59 Конституції України, ст.268,271 КУпАП, а також вимоги до встановлення дорожнього знаку 5.45 «Начало населеного пункту».

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії АР №885948 від 15.02.2019 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, провадження у справі закрити.

До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, відзиву на позов не надали.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Згідно з постановою серії АР №885948 від 15.02.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Як зазначено в постанові, 15.02.2019 об 11 год. 30 хв. в Дніпропетровській області с.Миколаївка по вул.Магістральна водій ОСОБА_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 99 км/год, чим перевищив на 49 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAN.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як передбачено ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган посадова особа виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п.п.8, 11 частині 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог Розділу 33 ПДР України та Державного стандарту України ДСТУ 4100-2002 дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб забезпечувати видимість інформації як в темну так і в світлу пору доби, забезпечувалась зручність в експлуатації. При цьому, знаки не повинні бути закриті від учасників дорожнього руху якими-небудь перепонами (зеленими насадженнями, тощо).Знаки із світло відбиваючою поверхнею дозволяється застосовувати на ділянках доріг із стаціонарним освітленням при забезпеченні видимості знаків на відстані не менше ніж 100 метрів як в світлу так і в темну пору доби.

Надані позивачем фотознімки розташування на ділянці автодороги знаку 5.45 «Начало населеного пункту», на якому є надпис з найменуванням населеного пункту, свідчать про те, що вказаний знак встановлений з грубим порушенням вимог законодавства, яке регулює порядок розміщення дорожніх знаків, оскільки він майже повністю закритий зеленими насадженнями та його видимість дуже обмежена.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідач не надав належної правової оцінки його діям, не спростував заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, твердження позивача на заперечення факту порушення ПДР та незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, заслуговують на увагу, як і твердження того, що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів та з порушенням чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.2, 19-20, 205, 241-243,286 КАС України, ст.247, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії АР №885948 від 15.02.2019 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного судучерез Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_3