Справа № 645/4260/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи

19 квітня 2019 року справа № 645/4260/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа: Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

27.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, яка полягає у нескладанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КупАП, стосовно водія легкового автомобіля Toyota, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_4, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди по проспекту Мосоковському, 118, м.Харків, яка сталася 16.05.2018 року;

- зобов'язати уповноважену особу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КупАП, стосовно водія легкового автомобіля Toyota, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_4, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди по проспекту Мосоковському, 118, м.Харків, яка сталася 16.05.2018 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.03.2019 року адміністративну справу №645/4260/18 передано на розгляд ОСОБА_1 окружного адміністративного суду.

Вирішуючи питання про прийняття адміністративної справи до провадження, суддя виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження позивачем є бездіяльність суб'єкта владних повноважень при виконанні покладених на нього функцій у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху при вчиненні учасником дорожнього руху адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та зобов'язання вчинити дії щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на вище викладене суддя доходить висновку, що в даному випадку адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа: Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії не підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду за предметною юрисдикцією.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція містить в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2018 року по справі №760/9462/16-а.

Вищевикладене підтверджує, що дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень у правовідносинах, що склалися з приводу вчинення адміністративного правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності слід розглядати в контексті норм КУпАП, що відповідно до до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України та ч.1 ст.286 КАС України предметно підсудно місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Окремо слід зазначити, що згідно з положеннями статті 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким чином, розгляд даної справи ОСОБА_1 окружним адміністративним судом призведе до порушення правил підсудності, а також до зволікання у вирішенні спору.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на вищевикладене матеріали адміністративної справи №645/4260/18 за позовом ОСОБА_2, мають бути розглянуті судом відповідно до положень ст.20 КАС України за правилами предметної підсудності.

При цьому, відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Із ч. 6 цієї статті вбачається, що питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

За правилами ч.8 ст. 29 КАС України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст.30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Отже суд доходить до висновку, що справа №645/4260/18 безпідставно передана на розгляд до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду та повинна бути розглянута Фрунзенським районним судом м.Харкова, який відкрив провадження у справі з додержанням правил підсудності.

Керуючись ст.ст. 20, 26, 29, 30, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу №645/4260/18 за позовом ОСОБА_2 до інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа: Управління патрульної поліції у м.Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - передати на розгляд за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається, згідно ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.В. Панченко