Справа № 1740/2536/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2019 року м. Рівне №1740/2536/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вир"
доОСОБА_1 Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача "NIBULON S.A.", представник ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство "Компанія "Райз"
про визнання дій протиправними, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вир" (далі позивач, ТзОВ "Вир") звернулося до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_4 особи Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавець ОСОБА_5 про визнання протиправними дії службової особи, в межах виконавчого провадження №55583162 у відношенні до позивача, які виявляються у направленні Запиту державного виконавця (№55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.09.2018 на адресу позивача надійшов запит відповідача, в якому вимагалося надати інформацію щодо наявності у позивач майна, яке належить ОСОБА_6 "Компанія "Райз", стану заборгованості перед ОСОБА_6 "Компанія "Райз", надання письмових пояснень щодо її виникнення та надання завірених копій документів щодо здійснених договірних відносин між ОСОБА_6 "Компанія "Райз" та ТзОВ "Вир". Позивач вважає, що державний виконавець здійснює виконавчі дії відносно позивача, який не є учасником виконавчого провадження, або особою, яка залучалася до проведення виконавчих дій. Також державним виконавцем не дотримуються основні засади виконавчого провадження: справедливості, неупередженості та обєктивності та співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. Законом не передбачено обовязок позивача, який не є ні стороною виконавчого провадження, ні будь-яким іншим учасником виконавчого провадження, надавати інформацію щодо майна, рахунків, доходів та коштів боржника, а тому дії державного виконавця розцінюються позивачем як незаконні. Про звернення і причини неможливості отримання запитуваної інформації від банківських установ чи органів доходів і зборів України у запиті нічого не зазначено.

Також позивач зазначив, що державний виконавець у запиті від 03.09.2018 навів реквізити виконавчого провадження №55583162, яке відкрите на підставі виконавчого листа, що виданий судом 28.12.2017. Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження №55583162 розпочато 22.01.2018. Запит державного виконавця не містить обґрунтування повноважень державного виконавця вчиняти виконавчі дії на території, що відмінна від міста Київ, чим виходить за межі своїх повноважень, вимагаючи відомості, які мали місце до відкриття конкретного виконавчого провадження.

За наведених обставин, позивач просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Сіренко С.В., які виявляються у направленні Запиту державного виконавця.

Ухвалою від 09.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою від 10.12.2019 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Nibulon S.A. (представник ОСОБА_2П.); ОСОБА_3 акціонерне товариство "Компанія "Райз".

Ухвалою від 09.01.2019 замінено первісного відповідача ОСОБА_4 особу Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка С.В. належним відповідачем ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач, ОСОБА_1 ДВС МЮ України).

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.20-23), в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю. Повідомив суду, що в провадженні відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС МЮ України перебуває виконавче провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва №759/16206/14-ц від 28.12.2017, боржником за яким є ОСОБА_6 "Компанія "Райз", а стягувачем юридична особа "Nibulon SA", яка є резидентом Швейцарської Конфедерації. Боржник у вказаному виконавчому провадженні обовязок з подання декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особам, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, покладений на нього ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", не виконав, вказану декларацію не надав. Керівник боржника на неодноразові виклики Державного виконавця, надіслані рекомендованими поштовими відправленнями, не зявився, на вимогу державного виконавця даних про дебіторську заборгованість, її розмір, підстави і час виникнення, перелік дебіторів тощо не надав, чим унеможливив отримання відповідачем від боржника інформації, необхідної для вчинення виконавчих дій.

Відповідач повідомив, що за результатами листів Державної фіскальної служби України та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України встановлено, що перед боржником у виконавчому провадженні ОСОБА_6 "Компанія "Райз" у позивача може існувати непогашена заборгованість, на яку з метою виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва №759/16206/14-ц від 28.12.2017 відповідачем може бути звернуте стягнення, тобто, позивач, ймовірно, може бути дебітором боржника.

За результатами розгляду клопотання "Nibulon SA" від 03.09.2018 як стягувача у виконавчому провадженні №55583162 відповідач надіслав позивачеві запит державного виконавця від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23 щодо надання відомостей про належне боржнику майно, яке перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати боржнику, та довідку про стан заборгованості позивача перед боржником, письмові пояснення щодо підстав та строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів. Направляючи позивачеві запит державного виконавця від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23, відповідач діяв в межах наданих законом повноважень.

При цьому, дія положень п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо повноважень державного виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження, поширюється на позивача навіть незважаючи на те, що позивач не належить до сторін або інших учасників виконавчого провадження ВП №55583162. Виконавець має право відповідно до ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Таким майном боржника в даному випадку може бути заборгованість позивача перед ОСОБА_6 "Компанія "Райз".

Відповідач повідомив, що частиною другою ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що зазначені особи (дебітори) зобовязані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Відповідач вказав, що, як вбачається зі змісту оскаржуваного запиту, його зміст і підстави складання відповідають вимогам ст.ст. 13, 18, 53 Закону України "Про виконавче провадження", а форма п. п. 6, 11, 12 розділу І Інструкції.

Отже, на думку відповідача, отримавши вказаний запит державного виконавця, позивач був зобовязаний надати Державному виконавцю інформацію про належне боржнику майно, що перебуває у нього, та майно чи кошти, які він повинен передати боржнику, однак цього обовязку не виконав. Також відповідач звернув увагу суду на те, що позивач не вказав у позовній заяві, яке конкретно його право, інтерес та/чи свободи у сфері публічно-правових відносин, які охороняються законом, були порушені оспорюваними діями відповідача.

Доводи позивача відносно того, що компетенція відповідача не поширюється на територію, де зареєстрований позивач, не заслуговує на увагу, з огляду на те, що ОСОБА_1 ДВС МЮ України, до якого входить відділ примусового виконання рішень, є органом Державної виконавчої служби. Правові норми ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" не визначають територіальних меж, в яких відповідач здійснює свої повноваження з примусового виконання виконавчих документів. Положення ж інструкції визначають територіальні межі здійснення повноважень винятково територіальних органів державної виконавчої служби, до яких відповідач не належить.

За наведених обставин, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача "Nibulon S.A." подало письмові пояснення (а.с.110-114), в яких вказало, що оскаржений позивачем запит про надання інформації від 03.09.2018 №55583162/20.1-4/23 направлявся позивачу з метою захисту інтересі стягувача у виконавчому провадження ВП №55583162 - "Nibulon S.A." та встановлення майнового стану боржника ОСОБА_6 "Компанія "Райз" у вказаному виконавчому провадженні. Від надання запитуваної державним виконавцем інформації залежало подальше виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва №759/16206/14-ц від 28.12.2017, оскільки може надати можливість державному виконавцю в порядку ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" звернути стягнення на майно/кошти ОСОБА_6 "Компанія "Райз", які перебувають у позивача. Вказує, що позивач не зазначив, яке саме його право та законний інтерес було порушено оспорюваними діями державного виконавця і в чому конкретно полягає порушення таких прав та законних інтересів з боку державного виконавця.

Враховуючи зазначене Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача "Nibulon S.A." просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 "Компанія "Райз" письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог ТзОВ "Вир" суду не подавала, своєї позиції щодо позову суду не повідомила.

Ухвалою від 25.02.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 13.03.2019.

Ухвалою від 13.03.2019 у звязку з неявкою у судове засідання усіх представників учасників справи, вирішено розгляд адміністративної справи здійснити в письмовому провадженні.

З'ясувавши аргументи учасників справи, наведені в заявах по суті справи, встановивши обставини справи відповідно до наданих сторонами та досліджених судом доказів, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд встановив та врахував таке.

28.12.2017 Святошинський районний суд міста Києва видав виконавчий лист у справі №759/16206/14-ц за позовом "Nibulon SA" ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Компанія "Райз" про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 №4323А (і) про стягнення заборгованості з ПАТ "Компанія "Райз".

У виконавчому листі зазначено, що суд вирішив (присудив): визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 №4323А(і), згідно з яким рішення арбітражного суду першого рівня змінюється, відповідно до висновків цього рішення.

Продавці-Апелянти Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" повинні сплатити Покупцям-відповідачам - "Nibulon SA" 17536000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо долара США станом на 06 грудня 2017 року становить 476354918,40 грн в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% з дати невиконання зобовязань 11 січня 2011 року, і до дати повної сплати відшкодування збитків. Рішення набрало законної сили 06.12.2017, строк предявлення виконавчого листа до виконання 06.12.2020. Боржник: Публічне акціонерне товариство "Компанія Райз" (, 03115, м. Київ, пр-т. Перемоги, 121-В), стягувач: Nibulon S.A. (49 Avenue de la Gare Case postale 2067, CH-2001 Neuchatel Switzerland IDE: CHE-113/061/425-VAT (а.с.24).

22.01.2018 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55583162 з про стягнення з ПАТ "Компанія "Райз" на користь "Nibulon SA" 17536000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо долара США станом на 06 грудня 2017 року становить 476354918,40 грн в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% з дати невиконання зобовязань 11 січня 2011 року, і до дати повної сплати відшкодування збитків (а.с.25).

03.09.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на адресу позивача направлена вимога №55583162/20.1-4/23, якою вимагалось протягом трьох днів з моменту отримання цієї вимоги подати відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС МЮ України відомості про належне ОСОБА_6 "Компанія "Райз" ( майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати ОСОБА_6 "Компанія "Райз", довідку про стан заборгованості позивача перед ОСОБА_6 "Компанія "Райз", письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів (а.с.48-58).

Вважаючи протиправними дії щодо направлення ТзОВ "Вир" запиту державного виконавця №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд враховує таке.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII).

Статтею 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Приписами частин 1 і 2 ст.14 Закону №1404-VIII передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 3, 14, 15 та 20 частини 3 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Частиною 4 ст.18 Закону №1404-VIII встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з ч.5 ст.18 Закону №1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п.9 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (далі Інструкція №512/5 від 02.04.2012), вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв'язку або вручається виконавцем особі, яка зобов'язана вчинити дії.

Таким чином, вимога державного виконавця не є виконавчою дією, не стосується вжиття заходів примусового виконання рішення, а тому відповідач, складаючи та направляючи на адресу позивача вищевказану вимогу, діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог ст.18 Закону №1404-VIII.

Частиною 1 ст. 53 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Отже, державний виконавець вправі звертатися до осіб, в розпорядженні яких перебуває майно чи кошти боржника, та на відповідний запит отримати у таких осіб необхідні відомості про майно боржника.

Водночас, чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не встановлено жодних обмежень стосовно часових періодів (строків, термінів), за які може бути витребувана відповідна інформація.

03.09.2019 "Nibulon S.A." звернулось до відповідача із клопотанням про витребування від ТзОВ "Вир" відомостей про належне боржнику майно, що перебуває в інших осіб, майно чи кошти, які інші особи повинні передати боржнику, а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів (а.с.40-47).

При цьому, суд зауважує, що незважаючи на те, що позивач не є учасником чи стороною виконавчого провадження, державний виконавець має право відповідно до приписів п.3 ч.3 ст.18 та ст. 53 Закону №1404-VIII звернутись до ТзОВ "Вир" з вимогою щодо надання інформації, яка необхідна органу ДВС для подальшого здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження.

Оскільки предметом вимоги відповідача було витребування відомостей про належне боржнику майно, що перебуває у ТзОВ "Вир", та майно чи кошти, які ТзОВ "Вир" повинен передати боржнику ОСОБА_6 "Компанія "Райз", а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника у виконавчому провадженні №55583162, а тому державний виконавець мав право надіслати позивачу вимогу №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 та витребувати у нього вказані відповідні відомості згідно з вимогами Закону №1404-VIII. При цьому, такі дії відповідача не можна розцінювати як вчинення примусових виконавчих дій.

Отже, доводи позивача про те, що відповідач не мав права витребувати від нього інформацію щодо дебіторської заборгованості перед ОСОБА_6 "Компанія "Райз", суд вважає безпідставними, оскільки, як вже зазначалось, норми п.3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII надають державному виконавцю повноваження на вчинення таких дій без жодних умов чи обмежень. Відповідач вимагав надати інформацію виключно про належне боржнику майно, що перебуває у ТзОВ "Вир", та майно чи кошти, які ТзОВ "Вир" повинен передати боржнику, а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника, що виключає втручання у господарську діяльність позивача.

Оцінюючи доводи позивача щодо відсутності у відповідача територіальної юрисдикції при надісланні останнім вимоги, суд зазначає таке.

Пунктом 4 розділу І Інструкції №512/5 передбачено, що Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДФС МЮ України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. При цьому, Законом №1404-VIII та Інструкцією №512/5 не визначено та не обмежено надіслання запитів державного виконавця певною територією.

Відтак, ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання вимог, пов'язаних з виконанням будь-яких рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ст.10 Закону №1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що вимога № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 була направлена позивачу виключно з метою отримання відомостей про майновий стан боржника ОСОБА_6 "Компанія "Райз" у виконавчому провадженні ВП № 55583162 і не стосувалась вжиття заходів примусового виконання рішень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За результатами розгляду даної адміністративної справи суд дійшов висновку, що надсилаючи позивачу запит про надання інформації, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством, не порушуючи при цьому прав та законних інтересів ТОВ "Вир". Доводи позивача про протиправність поведінки відповідача при направленні запиту не ґрунтуються на матеріальному законі, не відповідають обставинам справи, та не дають суду підстав для застосування судового захисту, а тому позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вир" (вул. 8-го березня, буд. 35, м. Здолбунів, Рівненська обл., 35705, код ЄДРПОУ 3292943) до ОСОБА_1 Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, Печерський район, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ Міністерства юстиції України 00015622), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: "Nibulon S.A." (49 Avenue de la Gare Case postale 2067, CH-2001 Neuchatel Switzerland, представник ОСОБА_2, АДРЕСА_1, паспорт Серія ЕО №782957, виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 01.10.1999), ОСОБА_3 акціонерне товариство "Компанія "Райз" (вул. Катерини Білокур, будинок 5/17, Печерський район, м. Київ, 01014, ) про визнання дій протиправними відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 квітня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.