Справа № 2040/6721/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р.Справа № 2040/6721/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.12.18 року по справі № 2040/6721/18

за позовом ОСОБА_3 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Богодухівський комбікормовий завод"

про застосування заходів реагування в сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Богодухівський комбікормовий завод", в якому просив суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію будівель Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Богодухівський комбікормовий завод", за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с.Губарівка, вул. Гутянська, 170, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Богодухівський комбікормовий завод" негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наявності порушень вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Богодухівський комбікормовий завод", на думку позивача, не можуть експлуатуватись.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з'ясування всіх обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16.04.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що контролюючим органом на підставі наказу №96 від 18.04.2018 року та посвідчення №80 від 11.05.2018 року проведена планова перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сфері (з питань) техногенної та безпеки у будівлях Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Богодухівський комбікормовий завод", за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Губарівка, вул. Гутянська, 170.

За результатами перевірки складено акт №55 від 18.05.2018 за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

В ході перевірки будівель Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Богодухівський комбікормовий завод" було встановлено, що вони експлуатуються з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а саме, як зазначено в позові:

2. Не забезпечено обслуговування та технічну експлуатацію електроустановок. Експлуатація електроустановок не відповідає вимогам ПУЕ (пункт 1.1, глава 1, розділ IV, ППБУ).

3. У всіх приміщеннях з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (пункт 1.6, глава 1, розділ IV, ППБУ).

5. На об'єкті мережа зовнішнього протипожежного водопостачання не випробувана на тиск та витрати води з оформленням акта. Не проведена перевірка пожежних гідрантів на працездатність (пункт 2.1, глава 2, розділ V, ППБУ).

6. Не проведено вогнезахисну обробку дерев'яних елементів (конструкцій) покрівлі в адміністративній будівлі та складах напольного зберігання вогнезахисними розчинами (пункт 2.5, глава 2, розділ III, ППБУ).

7. Адміністративні приміщення, вісова, склади напольного зберігання, сушку ДСП-32, склад готової продукції, цех виготовлення комбікормів, молотильно-очисна вежа, мукомельний цех не обладнані автоматичною установкою пожежної сигналізації з виведенням сигналу від приймально-контрольного приладу на пульт централізованого спостереження. (пункт 1.2, глава 1, розділ V, ППБУ).

8. В будівлі склада силосного типу не проведено технічне обслуговування автоматичної установки пожежної сигналізації та не підтримується експлуатаційній придатності (пункт 1.4, глава 1, розділ V, ППБУ).

9. Існуючі пожежні щити (стенди) не доукомплектовані протипожежним інвентарем згідно норм належності вогнегасниками, шухлядами з піском покривалом з теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2мх2м, гаками, лопатами, ломами, сокирами, бочками з водою та відрами (пункт 3.11, глава 3, розділ V, ППБУ).

11. Захаращені та не витримані протипожежні відстані між будівлями і (спорудами) до ємності з дизельним пальним (пункт 1.4, глава 1 розділ III, ППБУ).

12. Зменшено нормовані протипожежні відстані від ємності з дизельним пальним до інших будівель та споруд. Відсутнє обвалування (стінки) ємності з дизельним паливом. Наземний резервуар не пофарбовано білою (сріблястою) фарбою для запобігання дії сонячного проміння. (пункт 9.2, глава 9, розділ VI, ППБУ).

13. Не проведено перевірку пристроїв захисту від блискавок відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд. (розділ IV, глава 1, пункт 1.21, ППБУ).

14. В будівлі склада силосного типу виходи зі сходових кліток на покрівлю по сходових маршах з площадками не виконано через протипожежні двері 2-го типу розмірами не менше 0,75 м х 1,5 м відповідно до вимог (пункт 2.3, глава 2, розділ ІІІ, ППБУ).

15. В будівлі молотильно-очисної вежі у місцях транспортування зерна через отвори у протипожежних перепонах не встановлені протипожежні перешкоди (протипожежні клапани, двері та інше) відповідно до вимог (пункт 2.3. глава 2 розділ III, ППБУ).

16. Двері що ведуть з приміщень робочої башти на сходові клітини не виконані протипожежними з ущільненням у притулах відповідно до вимог (пункт 2.3, глава 2, розділ III, ППБУ).

17. Не всі евакуаційні виходи позначено світловими покажчиками ВИХІД білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення (пункт 2.32. глава 2 розділ III, ППБУ).

18. Приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно Типовими нормами належності вогнегасників (пункт 3.6, пункт 3.13 глава 3 розділ V, ППБУ).

19. Не всі існуючі вогнегасники перевірено та перезаряджено відповідно до вимог (пункт 3.17. глава 3 розділ V, ППБУ).

26. Відсутній матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (ст.20, КЦЗУ).

Наявність встановлених порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем частково усунуті порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зазначені в описі виявлених порушень, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, та позивачем не надано достатніх обгрунтувань необхідності застосування заходів реагування щодо державного нагляду у вигляді зупинення експлуатації будівель шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Як встановлено частиною першою статті 3 Закону, державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки належить право звернутися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Отже, для вирішення спору суди мають встановити наявність або відсутність вищевказаних обставин на підставі відповідних доказів.

При цьому з аналізу правових норм, які містяться у пункті 12 частини першої статті 67, частині другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України, вбачається, що передумовою звернення суб'єкта владних повноважень до адміністративного суду щодо застосування або підтвердження обґрунтованості застосування заходів реагування є встановлення таких порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідно статті 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Наведене узгоджується із приписами пунктів 2, 3 розділу IV «Методичних рекомендацій з ведення службової документації щодо планових (позапланових) перевірок», затверджених наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 11.01.2018р. №13, відповідно до яких на підставі акту перевірки, складеного за результатами планової або позапланової перевірки, під час якої виявлено порушення вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоровю людей, ДСНС або її територіальний орган на підставі рапорту посадової/посадових осіб ДСНС, яка/які здійснювали перевірку, за наявності підстав, визначених статтею 70 Кодексу, та у терміни, визначені статтями 122 та 123 Кодексу адміністративного судочинства України, звертається з відповідним позовом до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту. Документи стосовно позовів до адміністративного суду щодо відповідної перевірки долучаються до єдиної справи.

У разі необхідності вжиття інших заходів реагування посадовою/посадовими особами ДСНС, яка/які здійснювали перевірку, протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки відповідно до частини сьомої статті 7 Закону складається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (далі - припис) у двох примірниках (примірну форму припису наведено у додатку 6 до Методичних рекомендацій), який підписується посадовою/посадовими особами ДСНС, яка/які здійснювали перевірку, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою.

Таким чином, згідно із приписами чинного законодавства, у випадку, якщо виявлені під час проведення перевірок працівниками ДСНС вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки порушення відносяться до таких, що не створюють загрозу життю та здоров'ю людей, заходом реагування з метою усунення таких порушень, відповідно до чинного законодавства, є складання відповідного припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.05.2018р. працівниками позивача - головним інспектором відділу пожежної безпеки управління запобігання надзвичайними ситуаціями ТУ ДС НСУ у Харківської області ОСОБА_4, та провідним інспектором Богдухівського РВ ГУ ДС НСУ у Харківської області ОСОБА_5, складений припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №54.

Враховуючи наведене, фактом складення зазначеного припису підтверджується, що виявлені позивачем під час проведення планової перевірки порушення з боку ТОВ «СП «БКЗ» вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки не є такими, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, у звязку із чим належним заходом реагування на такі порушення є саме складення відповідного припису. В іншому випадку, згідно із приписами чинного законодавства, орган ДСНС мав би звернутися після складення відповідного акту до адміністративного суду із позовом щодо зупинення роботи підприємства.

Таким чином, за умови встановлення матеріалами справи факту того, що після складення ОСОБА_6 за наслідками перевірки, працівниками позивача складений відповідний припис про усунення виявлених під час перевірки порушень, відсутні правові підстави для застосування приписів п.12 ч.І ст.67, ч.2 ст.68, ст.70 КЦЗ України, ст.7 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем ані під час розгляду справи, ані в апеляційній скарзі не наведено належних доказів того, що усі наведені у приписі та позові порушення є такими, що погрожують життю та здоровю людини та мірою реагування на які має бути припинення в цілому господарської діяльності ТОВ «СП «БКЗ» шляхом зупинення експлуатації будівель.

Так, в описі виявлених порушень, що міститься у позовній заяві, зазначено, що експлуатація електроустановок не відповідає вимогам «Правилам улаштування електроустановок» (ПУЕ). Проте, не зазначено, яким саме чином невідповідність такої експлуатації створює загрозу життю та здоров'ю людей.

Надалі зазначено, що у всіх приміщеннях зєднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів. Проте, не зазначено, яким саме чином відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів іншими способами створює загрозу життю та здоров'ю людей.

Також, зокрема, зазначено, що існуючі пожежні щити (стенди) не доукомплектовані протипожежним інвентарем згідно норм належності: вогнегасниками, шухлядами з піском, гаками, лопатами та інше. Проте, не зазначено, яким саме чином відсутність за значеного інвентаря створює загрозу життю та здоров'ю людей.

Також не зрозуміло, яким саме чином створюється загроза життю та здоров'ю людей такими наведеними позивачем порушеннями, як відсутність ущільнення у притулах дверей, позначення не усіх евакуаційних виходів покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, або наявність неперевірених вогнегасників.

Так, поняття загрози життю та здоров'ю є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб'єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.10.2018 р. у справі № 826/14758/17.

При цьому, суд повинен встановити обставини щодо того, які саме порушення були фактично усунуті на час прийняття судом рішення та чи не усунуті порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування саме у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі відповідача.

При обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі будівель, позивачем як суб'єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Зазначена позиція апеляційного суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.06.2018 р. у справі № 820/5143/17.

Як зазначено у позовній заяві та встановлено у ході розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач частково усунув порушення, вказані у приписі. ОСОБА_3 управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області повторну перевірку не проведено. Не встановлено обсяг та повноту усунених ТОВ «СП «БКЗ» порушень.

У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про передчасність заявлених позовних вимог щодо повного зупинення експлуатації будівель шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання та безпідставність доводів апелянта про те, що усі зазначені в приписі та позові порушення є такими, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, та мірою реагування до яких має бути повне зупинення господарської діяльності ТОВ «СП «БКЗ».

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема, посилається на приписи ч.1 ст.7 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно із якими на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Таким чином, захист порушених інтересів позивача, навіть у випадку встановлення фактів порушення вимог законодавства, має відбуватися у спосіб, визначений приписами ч.1 ст.7 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Тобто, зокрема, прийняття рішення щодо зупинення виробництва, реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Проте, згідно позовних вимог ГУ ДСУ НС у Харківської області, останній вимагає прийняття рішення про зупинення експлуатації будівель ТОВ «СП «БКЗ» шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов'язання керівництва відповідача припинити використання цих будівель.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав та інтересів, викладений ним у позовних вимогах, не відповідає способу, яким зазначені права та інтереси мають бути захищені відповідно до приписів чинного законодавства.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року по справі № 2040/6721/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст постанови складено 19.04.2019 року