Справа № 592/2955/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.Справа № 592/2955/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Алфьоров А.М., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, повний текст складено 06.03.19 року по справі № 592/2955/19

за позовом ОСОБА_2

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1 (далі по тексту Офіс ВПП в особі начальника ОСОБА_1, відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 08.02.2019 р., винесену начальником Харківського управління Офісу ВПП Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 3825,00 грн. за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2019 року по справі № 592/2955/19 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано рішення суб'єкта владних повноважень - постанову про накладення адміністративного стягнення від 08.02.2019 року, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн. за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", провадження по справі закрито.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2019 року по справі № 592/2955/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) або за несплату (неперерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 2019 р. (а.с. 7).

У зв'язку із прийняттям вказаного рішення, головним державним ревізором інспектором Харківського управління ОВПП ДФС ОСОБА_3 складено протокол № 10 про адміністративне правопорушення від 28.01.2018 року, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_2 порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2018 року на загальну суму 7314120,40 грн. терміном сплати 20.03.2018 року (фактично сплачено з 18.09.2018 р. по 27.12.2018 р.) (а.с.10).

08.02.2019 року начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1 винесено постанову, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу у сумі 3825 грн., за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (а.с.11).

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання її протиправною та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто не за місцем його вчинення, оскаржувану постанову винесено неповноважною посадовою особою, в постанові не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з таких підстав.

З приводу суджень позивача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, про відсутність в оскаржуваній постанові норми, за порушення якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як встановлено пунктом 26.1 статті 26 Закону № 2464-VІ, посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.2 Закону № 2464-VІ виключно цим Законом визначається, зокрема, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно з ч.17 ст. 25 Закону № 2464-VІ провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється в порядку, встановленому КУпАП.

Враховуючи викладене, порядок і строки нарахування та сплати єдиного внеску, за порушення яких настає адміністративна відповідальність, визначаються виключно Законом № 2464-VІ, а не Кодексом України про адміністративні правопорушення, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, остання містить посилання як на норму закону, яку ОСОБА_2 порушено абз.1 ч.8 ст.9 Закону № 2464-VІ, так і норму, якою передбачено відповідальність за це порушення - ч.5 ст.165-1 КУпАП.

Відсутність посилання на ст.165-1 КУпАП безпосередньо у резолютивній частині постанови не свідчить про її відсутність у постанові взагалі та про невідповідність постанови вимогам ст.283 КУпАП.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП з огляду на незазначення у ній норми, що передбачає відповідальність за порушення, є помилковим.

Доводи позивача про те, що оскаржувану постанову винесено поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не за несплату, а за несвоєчасну сплату ЄСВ.

Як зазначає відповідач та не заперечується позивачем по справі, сума ЄСВ за лютий 2018 року з граничним строком сплати до 20.03.2018 р. фактично сплачувалась в період з 18.09.2018 р. по 27.12.2018 р.

Таким чином, погашення суми ЄСВ відбулося 27.12.2018 року, і лише з цієї дати можливо визначити, чи мав місце в діях позивача склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.165-1 КУпАП - несвоєчасна сплата ЄСВ. Інакше позивач підлягав би притягненню до відповідальності за несплату ЄСВ.

Таким чином, дата 27.12.2018 року є датою виявлення правопорушення, яке тривало з 20.03.2018 р., і саме з 27.12.2018 року повинен обчислюватись двомісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений статтею 38 КУпАП.

Беручи до уваги викладене, враховуючи дату погашення заборгованості зі сплати ЄСВ (27.12.2018 року), двомісячний строк з дня допущення адміністративного правопорушення (27.02.2019 року) та дату складення постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності (08.02.2019 року), колегія суддів вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не порушено строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідачем по справі не доведено наявності повноважень щодо прийняття спірної постанови Харківським управлінням Офісу ВПП ДФС.

Відповідно до ст. 19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного соціального внеску передбаченої законом звітності, своєчасність, достовірність повноту нарахування та сплату податків, зборів, платежів.

Приписами ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VІ визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частиною другою статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

В силу ст.234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Разом з тим, за приписами ч. 1 ст. 276 КАС України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 затверджено Інструкцію з оформлення органами доходів та зборів матеріалів про адміністративне правопорушення (далі по тексту Інструкція № 566).

Пунктом 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції зазначено, що у разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення протокол складається в органі доходів і зборів.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, юрисдикція Офісу великих платників податків ДФС (юридична адреса - м. Київ) поширюється, зокрема, на адміністративно-територіальну одиницю - Сумську область.

Однак, справу призначено до розгляду в м. Харкові за територіальним місцезнаходженням Харківського управління Офісу ВПП ДФС.

Жодних пояснень з приводу розгляду справи не за місцем вчинення правопорушення відповідачем не надано.

Крім того, відповідачем не доведено правомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене на території Сумської області, повноважною посадовою особою Харківського управлінням Офісу ВПП.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.165-1 КУпАП несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 ст.165-1 КУпАП дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п'ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за ч. 5 ст.165-1 КУпАП настає лише у разі, якщо особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, протягом року вже було піддано адміністративному стягненню за порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 або 4 статті 165-1 КУпАП.

Тобто, для визнання правопорушення "повторним" з метою застосування адміністративної відповідальності визначальним є факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за такі самі дії (за таке саме правопорушення), та відповідно, винесення органом ДФС постанови про накладення адміністративного стягнення. При цьому перебіг календарного року розпочинається з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення (притягнення особи до адміністративної відповідальності) за попереднє правопорушення за такі самі дії (за таке саме правопорушення).

У протоколі № 10 від 28.01.2018 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 зазначено, що на останнього постановою від 24.10.2018 року було накладено штраф у розмірі 3825,0 грн. (ч.5 ст.165-1 КУпАП) за несвоєчасну сплату ЄСВ.

Однак відповідачем не враховано, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2019 року по справі № 592/17366/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 та скасовано постанову в.о. начальника Харківського управління Офісу ВПП ОСОБА_1 від 24.10.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3825 грн. за порушення абз. 1 ч.8 ст.9 Закону України Закону № 2464-VІ, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Вказане рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.08.2018 року по справі № 592/17366/18 набрало законної сили 28.03.2019 року як таке, що залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 року.

З огляду на скасування судом постанови від 24.10.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3825 грн. за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України Закону № 2464-VІ, у відповідача при прийнятті постанови від 08.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України Закону № 2464-VІ не було підстав притягати ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ч.5 ст.165-1 КУпАП.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що для застосування ч.5 ст.165-1 КУпАП має значення сам факт попереднього притягнення особи до адміністративної відповідальності за таке ж порушення, оскільки справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було закрито, а тому позивач вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України Закону № 2464-VІ.

Обґрунтованих пояснень з цього приводу відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач як суб'єкт владних повноважень правомірності оскаржуваної постанови від 08.02.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 3825,00 грн. за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону № 2464, належним чином не довів, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про її скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.03.2019 року по справі № 592/2955/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6