Справа № 1.380.2019.001151
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №1.380.2019.001151

17 квітня 2019 року

зал судового засідання №10

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання провести перерахунок пенсії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (місце проживання: 79066, м.Львів, вул.Кос-Анатольського, 4/160) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах, що не відповідають розмірам, встановленим ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції за вказаний період);

- визнати протиправною відмову відповідача провести перерахунок виплаченої позивачу у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю;

-зобовязати відповідача провести перерахунок виплаченої позивачу у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, привівши її розмір у відповідність із розмірами визначеними ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, беручи за основу розмір мінімальної пенсії за віком встановлений ч.1 ст.28 ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплативши суму недоплаченої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, йому встановлена ІІ група інвалідності, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену йому відповідно ст.ст. 50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та судового рішення. Звертав увагу на те, що положення ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не містили будь-яких обмежень щодо застосування приписів ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому з 01.01.2014 він мав право на отримання пенсії у розмірах, встановлених положеннями ст.ст. 50, 54 названого ОСОБА_3 у редакції, чинній на момент виникнення права на отримання пенсії. Зазначив, що оскільки з 01.11.2011 пенсія у належних розмірах не виплачувалась у зв`язку з відсутністю бюджетних фінансувань, позивач 09.12.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії. Однак відповідач листом від 17.12.2018 за №6484/5120/Ф-92 відмовило у здійсненні такого перерахунку. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії протиправними, оскільки відповідно до ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державна пенсія для осіб, віднесених до категорії 1, інвалідів 2 групи щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 04.04.2019. У відзиві просив суд e задоволенні позову відмовити. Зазначив, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідністю 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пояснив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 за №745, постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за №1210 позивачу перераховано пенсію ще в листопаді 2011 року у розмірі 125% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім цього, до пенсії встановлено щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як особі з інвалідністю ІІ групи у розмірі 227,76грн, визначеному п.13 вказаної постанови. Крім того, відповідач посилається на практику розгляду даної категорії справ, зокрема на постанови Верховного Суду України від 21.02.2018 (справа №619/2262/17), від 08.05.2018 (справа №385/1319/15-а), від 17.02.2016 (справа №21-369а15) та від 02.06.2015 (справа №21-317а15).

Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позові вимоги підтримує повністю і просить розглядати справу без його участі.

У судовому засіданні представник відповідача заперечила щодо позовних вимог. Просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_2, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов'язане з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями посвідчення серії А №320082, вкладки №709496 (а.с.7).

Позивач з 03.01.20017 одержував пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду здоров'ю як особа з інвалідністю ІІІ групи, а з 13.05.2008 з інвалідністю ІІ групи захворювання, що пов'язане з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку з чим перебував на обліку в органах пенсійного фонду, що сторони не заперечують.

З огляду на те, що розмір призначеної і виплачуваної позивачу пенсії не відповідав розмірам установленим ОСОБА_3 № 796-ХІІ, у квітні 2009 позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09.10.2009 по справі № 2а- 524/09/1319 частково задоволено позов. Відповідача зобовязано нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму державної пенсії за період з 03.01.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 до 01.04.2009 у відповідності до ст.ст. 50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2010 по справі № 84059/09/9104 апеляційну скаргу УПФУ в Галицькому районі м. Львова було задоволено частково, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 09.10.2009 скасовано та постановлено нову. УІІФУ в Галицькому районі м. Львова було зобовязано нарахувати та виплатити позивачу державну пенсію відповідно до ст.54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом до 28.12.2007 ) з 03.01.2007 по 31.12.2007 в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та з 22.05.2008 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до частини першої статті 28 ОСОБА_3 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням уже виплачених сум.

У червні 2010 року УПФУ в Галицькому районі м. Львова у добровільному порядку частково виконало вищезгадане судове рішення, провівши перерахунок позивачу державної пенсії та виплативши недоплачену суму пенсії за період з 03.01.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 30.06.2010.

У травні 2011року виплата позивачу державної пенсії відповідно до судового рішення у розмірі визначеному ОСОБА_3 була зупинена на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.03.2011 по справі № К/9991/13764/11 - до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.04.2013 касаційну скаргу УПФУ в Галицькому районі м. Львова повернено, а постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2010 залишено без змін.

02.07.2013 УПФУ в Галицькому районі м. Львова на виконання згаданого рішення суду проведено відповідний перерахунок позивачу пенсії.

19.06.2011 набув чинності Закон України від 14.06.2011 «Про внесення змін до ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким було передбачено, що в 2011 році положення статей 39, 50, 51, 52, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої почав визначатися і розмір моєї пенсії.

09.12.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із письмовою заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок пенсії, посилаючись на ст.ст. 50-54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижче по ІІ групі інвалідності - 8-ми мінімальних пенсій за віком (а.с. 18-19).

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 17.12.2018 за №6484/5120/Ф-92 повідомило позивача про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії, оскільки на виконання рішень суду за 2007-2008 роки проводився перерахунок пенсії згідно із ст.ст.50 і 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії - 75 відсотків), виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, ч.1 ст.28 ОСОБА_3 України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України» на певні роки. Також повідомило, що пенсія йому виплачується у порядку та розмірі, що встановлені чинним законодавством, і що підстави для її перерахунку відсутні.

Станом на 01.08.2018 розмір пенсійної виплати позивача по інвалідності складає 2099,01грн., де: 1871,25грн. - основний розмір пенсії по інвалідності (1497,00грн*125%); 227,79грн. - щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Не погоджуючись із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернувся до суду, з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 передбаченої ст.ст. 54, 50 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.49 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві пенсії) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 установлено ст.50 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві додаткової пенсії).

Так, абз.1 зазначеної статті передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам II групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів І категорії згідно із ст.54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими - по ІI групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Водночас, 14.06.2011 Верховна Рада України прийняла Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі - Закон №3491VI), яким розділ VІІ «Прикінцеві положення» ОСОБА_3 України «Про державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4 такого змісту: «Установити, що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50, 51, 52, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37 та ч.3 ст.43 ОСОБА_3 України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Положення пункту 4 розділу VІІ ОСОБА_3 України «Про державний бюджет України на 2011 рік» визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011.

Отже, ОСОБА_3 України «Про внесення змін до ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інший, ніж передбачений ст.50 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання пункту 7 ОСОБА_3 України «Про внесення змін до ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», 06.07.2011 Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745, яка набрала чинності з 23.07.2011, пунктами 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що оскільки 23.07.2011 набрала чинності постанова № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розмір додаткової пенсії особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, положення ст. 51 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягають застосуванню лише до 23.07.2011, а після вказаної дати застосуванню підлягають положення ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови Кабінету Міністрів України №745.

Надалі, пунктом 3 Прикінцевих положень ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 № 4282-VI (набрав чинності 01.01.2012) було установлено, що у 2012 році норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі також Порядок).

Пунктом 13 Порядку (у редакції, чинній на час його прийняття) передбачено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, що належать до категорії 1 виплачується у розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 1 січня 2012: інвалідам I групи, - 30 відсотків; інвалідам II групи, - 20 відсотків; інвалідам III групи, - 15 відсотків; з 1 липня 2012:інвалідам I групи, - 36 відсотків; інвалідам II групи, - 24 відсотків; інвалідам III групи, - 18 відсотків.

Пунктом 15 вказаного Порядку передбачено, що підвищення пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене ст.39 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється в таких розмірах: тим, що проживають у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, - 13,20грн; тим, що проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, - 10,50грн; тим, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, - 5,20грн.

У постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 справа №21-3696а15 міститься правовий висновок про те, що з 01.01.2012 нарахування і виплата пенсії позивачу має здійснюватись у розмірі, встановленому ОСОБА_3 України від 22.12.2011 №4282-VI «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки Закон №4282-VI був прийнятий пізніше ОСОБА_3 № 796-XII, а на виконання ОСОБА_3 № 4282-VI Кабінет Міністрів України затвердив Порядок, то саме положення ОСОБА_3 № 4282-VI та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин.

Такий же правовий підхід був закріплений у 2013 році з прийняттям ОСОБА_3 України від 06.12.2012 №5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік» (далі - Закон №5515-VI), пунктом 4 Перехідних положень якого встановлено, що у 2013 році норми і положення ст.ст.20 - 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50 - 52, 54 ОСОБА_3 № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік.

Вказана норма ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також неконституційною не визнавалась та її дія у 2013 році не зупинялась.

Водночас, 01.01.2014 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 № 719-VII, прикінцевими положеннями якого жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено не було.

ОСОБА_3 України від 31.07.2014 № 1622-VII «Про внесення змін до ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 03.08.2014, розділ «Прикінцеві положення» ОСОБА_3 України від 16.01.2014 № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення ст.ст. 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Відтак, тільки з 03.08.2014 ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст.ст. 50-54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За наведеного вище, у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 позивачу мала здійснюватись виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та доплата як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2016 у справі № 285/4300/14-а; у постанові Верховного суду від 21.02.2018 у справі №619/2262/17 (пункти 46-52).

При цьому, суд відхиляє аргументи відповідача, що у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 мала здійснюватись у порядку та розмірі, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210, якою був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що виходячи з принципу пріоритетності ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» над підзаконним нормативно-правовим актом Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, з 01.01.2014 нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинно було здійснюватись у розмірі та на підставі ст.ст.50-54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тотожний висновок був висловлений у постанові Верховного Суду України від 26.04.2016 у справі № 285/4300/14-а та у постанові Верховного суду від 21.02.2018 у справі №619/2262/17 (пункт 48).

Тому, суд погоджується з доводами позивача, що у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 розмір пенсії ОСОБА_2 був обчислений у розмірі, що не відповідає вимогам чинного законодавства та постанові суду від 04.03.2010 у справі №84059/09/9104.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії та додаткової пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, привівши її розмір у відповідність із розмірами визначеними ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, беручи за основу розмір мінімальної пенсії за віком встановлений ч.1 ст.28 ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Водночас, враховуючи наявність рішення пенсійного органу, що викладене у листі від 17.12.2018 №6484/5120/Ф-92 про відмову ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, суд вважає, за необхідне для ефективного захисту прав, та інтересів позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень застосувати положення ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України та вийти за межі позовних вимог, в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що викладене у листі від 17.12.2018 №6484/5120/Ф-92, яким відмовлено ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Відтак, за наявності рішення субєкта владних повноважень, яке визнане судом протиправним, суд відмовляє в частині задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності субєкта владних повноважень через його активну поведінку виражену у формі відмови позивачу, а також дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати, позаяк скасування рішення відповідача поглинає означену вимогу позивача.

Відповідно до ч.2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, встановленому ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у періоди з 01.01.2014 до 02.08.2014 не відповідають визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушують право позивача на отримання пенсії в розмірі, встановленому чинним законодавством, тому їх слід визнати протиправним.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а тому, не довів правомірності своїх дій.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задвольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах, що не відповідають розмірам, встановленим ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції за вказаний період).

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, викладене в листі від 17.12.2018 №6484/5120/Ф-92, яким відмовлено ОСОБА_2 Миколайлвичу у проведенні перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок виплаченої ОСОБА_2 у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, привівши її розмір у відповідність із розмірами, визначеними ст.ст.50, 54 ОСОБА_3 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, беручи за основу розмір мінімальної пенсії за віком встановлений ч.1 ст.28 ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23.04.2019.

Суддя Лунь З.І.