Справа № 160/366/19
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2019 року Справа № 160/366/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Скупейко І.М.
представника позивача ОСОБА_1
представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпріадміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови, -
ВСТАНОВИВ:
14 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулосьТовариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (далі позивач) із позовною заявою до Одеської митниці ДФС (далі відповідач) з вимогами про:
-визнання протиправним та скасування рішенняпро коригування митної вартості товарів №UA500060/2018/000041/2 від 06.09.2018 р.;
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Позивачем відповідно до умов контракту №3178-GYPI/CN від 10.05.2018 року придбано чоботи жіночі водонепроникні.З метою митного оформлення товару було подано до митниці ЕМД №UA500060/2018/027212 від 05.09.2018 р., в якій вартість товару визначено за ціною контракту. Проте, відповідачем безпідставно відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, та безпідставно відкориговано митну вартість із застосуванням резервного методу, у звязку з чим необґрунтовано збільшена ціна. Позивач вважає, що надані до митного оформлення товару документи належним чином підтверджують заявлену вартість товару.На підтвердження факту оплати за товар було надано платіжні банківські документи Swift від 12.06.2018 р. та від 17.08.2018 р., що відповідає умовам оплати, визначеним у Специфікації №1 від 06.06.2018 р. З приводу непідтвердження складової заявленої митної вартості позивач зазначив, що витрати на упаковку та маркування товару включені у вартість товару, що передбачено самим контрактом. Відсутність же документів страхування обумовлена умовами поставки FOB-Шеньджень (Інкотермс 2010), які не передбачають обовязкового страхування.З урахуванням наведеного, позивач вважає, що надані до митного оформлення товару документи до декларації належним чином підтверджували заявлену вартість товару. У звязку з чим, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартостіта картка відмови протиправні, суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що не погоджується з доводами відповідача, оскільки відзив не містить заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову.Позивач вважає, що у митного органу взагалі не було обґрунтованого сумніву у правильності визначенні митної вартості товару. Формування форми контролю АСАУР відповідно до ст. 53 Митного кодексу України не є підставою для витребування додаткових доказів. Позивач не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності в документах, наданих до митного оформлення, інформації про включення або не включення вартості та зауважив, що за умовами контракту чітко та однозначно визначено що ціна на товар включає в себе вартість пакування та маркування, у звязку з чим відсутні підстави для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар при визначенні митної вартості товару. Позивач також вказував на невірне посилання відповідача на п.9.3 Розділу 9 «Терміни Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс)», оскільки за змістом вказаного розділу він регулює правовідносини у разі застосування «С»-термінів. Втім, при поставці товару на умовах FOB сторони контракту самі вирішують, чи бажають вони застрахувати товар та в якій мірі, тобто страхування не є обовязковим. Безпідставними позивач вважає також і доводи відповідача щодо відсутності платіжних документів на підтвердження здійснення оплати за товар за наявності Swift від 12.06.2018 р. та від 17.08.2018 р. З урахуванням наведеного, при митному оформленні позивачем були надані достатньо документи в достатньому обсязі для застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору.
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що заперечує щодо доводів позивача, викладених у відповіді на відзив. Відповідач зазначив, що доводи позивача не спростовують розбіжності в документах, виявлених в ході митного оформлення товару. Так, 06.09.2018 р. електронним повідомленням ТОВ «АТБ-Маркет» до митного органу були надані прайс-лист виробника продукції, документи про здійснення передплати Swift від 12.06.2018 р. та від 17.08.2018 р. Опрацюванням додатково наданих документів встановлено, що у Swift від 12.06.2018 р. міститься посилання на інший комерційний рахунок №YH180501 від 06.06.2018. що унеможливлює віднесення його до даної поставки. Крім того, сума передплати по Swift від 17.08.2018 р. не відповідає сумі по комерційному рахунку, що суперечить умовам, викладеним в специфікації №1 від 06.06.2018 р. до контракту.За вказаних обставин,коригування митної вартості у сторону збільшення є обґрунтованим.
Заслухавши пояснення представника позивача, доводи представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
05 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідністю «АТБ-Маркет» звернулось до Одеської митниці ДФС із електронною митною декларацієюІМ 40 ДЕ №UA500060/2018/027212для здійснення митного оформлення товару:
1.«Водонепроникне взуття, що закриває щиколотку, але не закриває коліно (верх:ПВХ, поліестер; підошва: ПВХ, гума):
Відповідно до зовнішньоекономічного контракту №3178-GYPI/CN від 10.05.2018 року, укладеного між GUANGDONG YONGHUI PLASTIC INDUSTRIAL CO., LTD, Китай (далі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», Україна (далі покупець), продавець зобовязується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених в даному контракті (п.1.1 Контракту).
Згідно з п.1.2 Контрактупоставляє мий товар має бути виготовлений і поставлений партіями у повній відповідності з вимогами, на умовах і за цінами, вказаними в Додатках та Специфікаціях до даного контракту.
Відповідно до п.2.1 Контракту вартість одиниці товару вказана в Специфікаціях до контракту.
Згідно з п.2.2 Контракту ціна на товар сприймається згідно з умов FOB-Шеньджень, КНР (у відповідності з Інкотермс 2010) та включає в собі вартість відвантаження товару у продавця, вартість усіх митних формальностей в країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість пакування товару, маркування, окрім податків та мита на території України, якщо інші умови не вказані в специфікаціях.
Згідно з п.3.1 Контракту, якщо інше не зазначено в специфікаціях, оплата Товару здійснюється у валюті доларах США, код валюти 840, в формі банківського переводу на рахунок продавця в наступному порядку:
3.1.1 - передплата 20% від суми, вказаної в специфікації до контракту, якщо інше не зазначено в специфікаціях;
3.1.2 - 80% від суми, вказаної в специфікації, покупець сплачує упродовж 14 днів після отримання копій документів, вказаних в п. 4.2, якщо інше не зазначено в специфікаціях.
Відповідно до п. 4.1.- п. 4.3 Контракту товар по даному контракту повинен бути поставлений на умовах FOB-Шеньджень, КНР (у відповідності з Інкотермс 2010) упродовж 40 днів з моменту отримання продавцем передплати згідно з п.3.1, якщо інші умови не вказані в специфікаціях. Продавець зобовязаний письмово повідомити покупця про дату поставки (відвантаження) товару за 7 днів до дати такої поставки (відвантаження).
Після відвантаження товару продавець зобовязаний передати покупцю за допомогою факсимільного звязку або іншим способом за домовленістю сторін копії наступних документів: інвойс, коносамент, сертифікат походження товару, пакувальний лист, сертифікат якості.
Вантажоотримувачем товару по даному контракту є ТОВ «АТБ-Маркет» (а.с.20-21 т.1).
На виконання умов контракту між сторонами 06 червня 2018 року підписано Специфікацію №1 від 06.06.2018 р. до Контракту №3178-GYPI/CN від 10.05.2018 року (а.с.25 т.1).
Згідно із Специфікацією №1 від 06.06.2018 р. загальна вартість поставки 34 929,00дол.США., поставка здійснюється на умовах FOB-Шеньджень, КНР.
За результатами перевірки документів та відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості, які надані для підтвердження заявленої митної вартості товарів, митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності, а саме:
1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням. Згідно п.2.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.05.2018 № 3178-GYPI/CNвитрати на упаковку та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
3)згідно специфікації № 1від 06.06.2018 до контракту від 10.05.2018 № 3178-GYPI/CN, перша оплата за товари здійснюється протягом 10 днів з дати специфікації до контракту а також 20 днів з дати оформлення коносаменту. Коносамент виданий 30.07.2018, а специфікація № 1 06.06.2018, але банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару до митного оформлення не надавався;
Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ митним органом зобовязано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
06 червня 2018 року електронним повідомленням ТОВ «АТБ-Маркет» було надіслано лист № б/н з переліком наданих додатково документів.
В ході проведення консультації розглянуто додаткові документи, надані декларантом.
За результатом розгляду поданих декларантом документів митним органом проінформовано, що додатково були надані: документи про здійснення передплати swiftвід 17.08.2018 та від 12.06.2018, прайс-лист виробника продукції. Комерційну пропозицію від виробника продукції, копію митної декларації країни відправлення не було надано митному органу. Крім цього, було виявлено додаткові розбіжності, а саме: наданому банківському платіжному документі swiftвід 12.06.2018 є посилання на інший комерційний рахунок № YH180501 від 06.06.2018, що унеможливлює віднести його до даної поставки.У зв'язку з тим що платіжний документ swiftвід 12.06.2018 не можливо віднести до даної поставки, а сума передоплати по платіжному документу swift від 17.08.2018 не відповідає сумі по комерційному рахунку, це суперечить умовам викладеним в специфікації №1 від 06.06.2018 до контракту від 10.05.2018 № 3178-GYPI/CN.Також декларантом не були надані виписка з бухгалтерської документації та висновок про вартісні характеристики товарів, копія митної декларації країни відправлення та не підтверджена документально така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням.
За результатом проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між декларантом та органом доході і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний метод.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Правовідносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.
У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно статтей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;
4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;
5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;
6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;
7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов'язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п'ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Згідно до ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів , які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєктвладних повноважень не можепосилатися на докази, які не булипокладені в основу оскаржуваногорішення, за виняткомвипадків, коли віндоведе, що ним буловжитовсіхможливихзаходів для їхотримання до прийняттяоскаржуваногорішення, але вони не булиотримані з незалежнихвіднього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для здійснення коригування митної вартості заявленого до розмитнення позивачем товару за МД №UA500060/2018/027212 від 05.09.2018 р. в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, стали, за висновком митного органу, розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, та ненадання декларантом документів згідно сформованого переліку на підтвердження заявленої митної вартості товару.
Відповідно до п. 1.1 Контракту №3178-GYPI/CN від 10.05.2018 року, укладеного між GUANGDONG YONGHUI PLASTIC INDUSTRIAL CO., LTD, Китай (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», Україна (покупець), продавець зобовязується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених в даному контракті (п.1.1 Контракту).
Згідно з п.1.2 Контракту поставляємий товар має бути виготовлений і поставлений партіями у повній відповідності з вимогами, на умовах і за цінами, вказаними в Додатках та Специфікаціях до даного контракту.
Відповідно до п.2.1 Контракту вартість одиниці товару вказана в Специфікаціях до контракту.
Згідно з п.2.2 Контракту ціна на товар сприймається згідно з умов FOB-Шеньджень, КНР (у відповідності з Інкотермс 2010) та включає в собі вартість відвантаження товару у продавця, вартість усіх митних формальностей в країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість пакування товару, маркування, окрім податків та мита на території України, якщо інші умови не вказані в специфікаціях.
Згідно з п.3.1 Контракту, якщо інше не зазначено в специфікаціях, оплата Товару здійснюється у валюті доларах США, код валюти 840, в формі банківського переводу на рахунок продавця в наступному порядку:
3.1.1 передплата 20% від суми, вказаної в специфікації до контракту, якщо інше не зазначено в специфікаціях;
3.1.2 80% від суми, вказаної в специфікації, покупець сплачує упродовж 14 днів після отримання копій документів, вказаних в п. 4.2, якщо інше не зазначено в специфікаціях.
Відповідно до п. 4.1.- п. 4.2 Контракту товар по даному контракту повинен бути поставлений на умовах FOB-Шеньджень, КНР (у відповідності з Інкотермс 2010) упродовж 40 днів з моменту отримання продавцем передплати згідно з п.3.1, якщо інші умови не вказані в специфікаціях. Продавець зобовязаний письмово повідомити покупця про дату поставки (відвантаження) товару за 7 днів до дати такої поставки (відвантаження).
Після відвантаження товару продавець зобовязаний передати покупцю за допомогою факсимільного звязку або іншим способом за домовленістю сторін копії наступних документів: інвойс, коносамент, сертифікат походження товару, пакувальний лист, сертифікат якості (а.с.20-21 т.1).
Отже, поставка товару здійснюється партіями. При цьому, до кожної партії товару укладається Специфікація, яка є невідємною частиною контракту та в якій обовязково зазначається вартість поставляємого товару та ціна за одиницю товару.
На виконання умов контракту між сторонами 06 червня 2018 року підписано Специфікацію №1 від 06.06.2018 р. до Контракту №3178-GYPI/CN від 10.05.2018 року (а.с.25 т.1).
Згідно із Специфікацією №1 від 06.06.2018 р. загальна вартість поставки становить 34 929,00дол.США та здійснюється на умовах FOB-Шеньджень, КНР (у відповідності з Інкотермс 2010). Відповідні дані містять інвойс №YH180501 від 27.07.2018 р., комерційна пропозиція від 20.07.2018 р.
Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо розбіжностей в документах, наданих до митного оформлення.
Так, щодо доводів відповідача про відсутність документах, наданих до митного оформлення, інформації про включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, повязаних з пакуванням до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Згідно із пп.в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням.
Згідно з п.2.2 Контракту ціна на товар включає в собі вартість відвантаження товару у продавця, вартість усіх митних формальностей в країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість пакування товару, маркування, окрім податків та мита на території України, якщо інші умови не вказані в специфікаціях.
Отже, ціна за товар, визначена у Специфікації №1 від 06.06.2018 р., включає в собі вартість пакування, в тому числі в робіт, повязаних з пакуванням.
За таких обставин, суд вважає, що посилання контролюючого органу на відсутність у наданих до митного оформлення документах даних щодо такої складової митної вартості як вартість пакування є необґрунтованими, з огляду на п. 2.2 Контракту від 10.05.2018 р. №3178-GYPI/CN, відповідно до якого вартість упаковки та маркування входить у ціну товару, а отже вартість пакування не є витратами, які понесені позивачем як покупцем, у зв'язку з чим не є такими, що включаються до митної вартості товару.
Щодо доводів відповідача про відсутність документів обовязкового мінімального страхування товару, суд зазначає наступне.
Згідно з п.2.2 Контракту товар поставляється на умовах FOB-Шеньджень, КНР (у відповідності з Інкотермс 2010).
У відповідності до Специфікації №1 від 06.06.2018 р. сторонами контракту погоджено продаж товару на умовах поставки FOB-Шеньджень (Інкотермс 2010).
FOB (англ. Free On Board франко борт, буквально безоплатно на борт судна) міжнародний торгівельний термін Инкотермс, який використовується для позначення умов поставки вантажу та визначення сторони, на яку покладаються витрати на транспортування та/чи визначення точка передачі відповідальності за вантаж від продавця до покупця.
Згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс 2010 існують лише два терміни (умови поставки), за якими передбачені мінімальні розміри страхуванняце терміни CIFі СІР, відповідно до яких продавець зобов'язаний забезпечити страхування на користь покупця.
Будь-які інші терміни (умови поставки) Інкотермс 2010 не передбачають обов'язкового страхування, а отже і не можуть визначати мінімальний розмір такого страхування.
За таких обставин, мінімальне страхування, що має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) застосовується тільки, якщо поставка здійснюється на умовах CIF і СІР, в інших випадках сторони контракту самостійно вирішують, чи бажають вони застрахуватися та в якій мірі.
Безпідставними суд вважає і доводи відповідача щодо неналежності платіжних (банківських) документів swift від 17.08.2018 та від 12.06.2018, наданих декларантом в якості підтвердження здійснення оплати за товар згідно із Специфікацією №1 від 06.06.2018 р.
Згідно з п.3.1 Контракту, якщо інше не зазначено в специфікаціях, оплата Товару здійснюється в формі банківського переводу на рахунок продавця в наступному порядку, а саме: передплати 20% від суми, вказаної в специфікації до контракту, якщо інше не зазначено в специфікаціях; та 80% від суми, вказаної в специфікації, покупець сплачує упродовж 14 днів після отримання копій документів, вказаних в п. 4.2, якщо інше не зазначено в специфікаціях.
Тобто, оплата за товар здійснюється у порядку, визначеному Контракті, якщо інше не встановлено у специфікації.
Втім, згідно з Специфікацією № 1 від 06.06.2018 до контракту від 10.05.2018 № 3178-GYPI/CN, передплата за товар у розмірі 6985,80дол.США здійснюється упродовж 10 днів з дати специфікації до контракту, решта суми 27 943,20дол.США - упродовж 20 днів від дати коносаменту.
З урахуванням викладених умов оплати в Специфікації №1 від 06.06.2018 р., що також погоджено Контрактом, дати самої Специфікації №1 від 06.06.2018 р. та коносаменту від 30.07.2018 р., Swift від 12.06.2018 на суму 6 985,80дол.США та Swiftвід 17.08.2018 р. на суму 27 943,20дол.США належним чином підтверджує оплату товару.
Будь-яких інших доводів в обґрунтування прийняття рішень, що оскаржуються, відповідачем не зазначено.
У відповідності зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3842грн. підлягають стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 244, 245, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови задовольнити в повному обсязі.
Судові витрати в розмірі 3 842,грн. стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» з Одеської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_4