Справа № 815/6370/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/6370/17

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.,

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року по справі № 815/6370/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

Судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року задоволено позов ФОП ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій.

На зазначене судове рішення Головним управлінням ДФС в Одеській області 25 березня 2019 року подано апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Також апелянтом було зазначено, що копію судового рішення отримано представником відповідача 30 березня 2018 року.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, визнані неповажними.

Апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано апелянту у десятиденний строк звернутися до суду апеляційної станції з обґрунтованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав, якщо такі є.

Роз'яснено апелянту, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали в частині не подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до ст.299 КАС України у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

На виконання зазначеної ухвали суду, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає про те, що ГУ ДФС в Одеській області було позбавлено можливості вчасно сплатити судовий збір через відсутність коштів для сплати судового збору.

Крім того, апелянт наводить доводи із посиланням на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини щодо неприпустимості обмеження доступу до правосуддя.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заявленого клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 ст. 298 КАС України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Відповідно до вимог ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Отже, законодавець визначив, що процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

При цьому, державні органи, які є рівними перед законом і судом поряд з іншими учасниками справи, зобов'язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв'язку з чим, будь-які зволікання останніх зі сплатою судового збору у строк, встановлений процесуальним законом для оскарження судового рішення або судом для усунення недоліків апеляційної скарги, як і звернення з клопотаннями про поновлення і продовження через це вказаних строків, відстрочення або звільнення від сплати судового збору, не свідчать про неухильне виконання покладених на нього обов'язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи, який, при цьому, мав можливість планування і здійснення видатків бюджету, а в разі потреби їх перерозподілу протягом усього бюджетного року таким чином, щоб забезпечити своєчасне і у повному обсязі проведення необхідних платежів.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може випливати на дотримання строку апеляційного оскарження, і як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Отже, зазначені доводи пропуску строку суд не вважає поважними, оскільки пропуск строку є досить значним, а поновлення строку на апеляційне оскарження буде мати наслідком порушення принципу юридичної визначеності.

З цього приводу, суд вважає необхідним наголосити на тому, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року вказував на те, що одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд у своїх рішеннях, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також зазначає, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, рішення ЄСПЛ у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25 січня 2000 року).

Крім того, апелянтом було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки судовий збір за подання апеляційної скарги складає 7398,52 грн., в той час як в матеріалах справи міститься платіжне доручення на суму 4937,45 грн. сплаченого судового збору , при попередньому поданні апеляційної скарги.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню судом враховується, що відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ця норма кореспондується з нормою ч. 1 ст. 133 КАС України, згідно якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що відстрочення сплати судового збору, є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи. Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Враховуючи, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки апелянтом не наведено поважних підстав для вчинення судом таких дій.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно матеріалів справи, розмір сплаченого ГУ ДФС в Одеській області судового збору за подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду у розмірі 4937,45 грн. підтверджується платіжним дорученням від 08.05.2018 року № 501, а тому він підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 295, 298, 299 КАС України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Головному управлінню ДФС в Одеській області у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відмовити Головному управлінню ДФС в Одеській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року по справі № 815/6370/17.

Повернути Головному управлінню ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ЄДРПОУ - 39398646) з Державного бюджету України сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 4937,45,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні, 00 коп.) згідно платіжного доручення № 501 від 08.05.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.