Справа № 360/3957/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3957/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Петросян К.Є.,

за участю: секретаря судового засідання - Грищенко М.І.,

позивача - не прибув,

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - Ікешової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішень про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

30.11.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2 або позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі ГУ ДФС у Луганській області або відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішень про застосування штрафних санкцій, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Позивачем 10.10.2018 отримано акт документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 13.07.2018, а також по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 13.07.2018 від 26.09.2018 року № 734/12-32-13- 04/НОМЕР_1.

07.11.2018 позивачем отримано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 18.10.2018: №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, які позивач вважає протиправними.

Так, відповідно до акта від 26.09.2018 року № 734/12-32-13-04/НОМЕР_1 встановлено, що ФОП ОСОБА_2 одержано доходи за видом діяльності 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами реалізації товару на суму 1135332,54 грн та перевищено граничний розмір (без урахування податку на додану вартість ), відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України за останні 12 календарні місяці (1000000 гривень) для обов'язкової реєстрації платника податку на додану вартість.

Позивач зазначає, що ФОП ОСОБА_2 не отримувала доходи, які б перевищили 1000000 гривень, оскільки протягом 2017 року до неї звернулося 46 людей із заявами про повернення грошей. Загальна сума грошових коштів, яку ФОП ОСОБА_2 повернула покупцям становить 200 306,82 грн, що підтверджується копіями заяв.

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 фактично отримала доходи в розмірі 935 025,72 грн. Реєстраційну заяву ФОП ОСОБА_2 подала до контролюючого органу 27.04.2018, у зв'язку з тим, що сума грошового доходу майже дійшла до 1000000 гривень та, до того ж, з'явилися покупці, які планували покупати товари у великому розмірі, та для яких було важливо, щоб ФОП ОСОБА_2 була зареєстрована платником на додану вартість.

Відтак, на думку позивача, при складанні акта перевірки контролюючим органом не було враховано усіх обставин, які мають важливе значення для об'єктивного вирішення зазначеного питання.

Крім того, всі заяви про повернення грошей від громадян оформленні у відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 14.06.2016 року № 547, зареєстрованого 05.07.2016 за № 920/29050 в Міністерстві юстиції України.

На підставі викладеного, просить суд визнати недійсним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 18.10.2018 № , №, №, №, №; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.10.2018 №, рішення від 18.10.2018 № та № про застосування штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 03.12.2018 позовну заяву ФОП ОСОБА_2 залишено без руху (т.1 а.с.26-27).

Ухвалою суду від 20.12.2018 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_2, розгляд справи визначено в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.1-2).

Ухвалою суду від 14.02.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі (т.1 а.с.128).

Ухвалою суду від 05.03.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.98).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні пред'явленому позову та просив його задовольнити. Згідно відповіді на відзив суду пояснив наступне (т.1 а.с.135-138).

Фактично позивач був суб'єктом господарювання - фізичною особою підприємцем. Але, 13.07.2018 позивач здійснив припинення підприємницької діяльності. Тому, на думку представника позивача, відповідач не мав повноважень на проведення перевірки громадянина України, знятого з обліку як суб'єкт господарювання - фізична особа-підприємець.

Крім того, зазначив, що позивачем було складено зручний та дуже стислий опис документів, які надавались до перевірки без будь-якого правильного оформлення переліку таких документів. При цьому, відповідачем в порушення норм діючого законодавства, вони були прийняті без ретельного зазначення найменування та перелічення кожного документа.

Позивачем було надано до відповідача заперечення на акт перевірки з посиланням на факти та документи, що підтверджують повернення грошових коштів покупцям. Також до ДФС була подана скарга на всі податкові повідомлення-рішення разом з копіями таких документів, але листом від 21.12.2018 було проігноровано факти та посилання на документи щодо повернення грошових коштів громадянам. Тому зазначені документи представником позивача надано до матеріалів справи.

У подальшому, в судове засідання, призначене на 11.04.2019 представник позивача не прибув, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи, а тому в силу частини п'ятої статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних доказів у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог ФОП ОСОБА_2 заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до відзиву на адміністративний позов суду пояснила наступне (т. 1 а.с.39-43).

Фахівцями ГУ ДФС у Луганській області відповідно до підпунктів 20.1.2, 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, пункту 2 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ, наказу ГУ ДФС у Луганській області від 10.08.2018 №895, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 13.07.2018 , а також по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 13.07.2018, згідно з затвердженим планом перевірки.

За результатами перевірки складно акт від 26.09.2018 №734/12-32-13-04/НОМЕР_1 із викладеними порушеннями.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 у період з 01.01.2015 по 13.07.2018 здійснювала діяльність за видами: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями і тютюновими виробами. Самозайнята особа ОСОБА_2 використовувала у своїй діяльності реєстратори розрахункових операцій (книги обліку розрахункових операцій).

Щодо податкового повідомлення-рішення від 18.10.2018 № зазначила, що в ході перевірки було встановлено не подання ФОП ОСОБА_2 інформації про нарахування та виплату винагороди фізичній особі за договором цивільно-правового характеру за ознакою доходу «102» за податковою звітністю, а саме встановлено виплату винагороди фізичній особі ОСОБА_3 у період з грудня 2017 по липень 2018 за договором цивільно-правового характеру за надані послуги з реалізації товару за адресою: магазин АДРЕСА_1.

Нарахування та виплата винагороди відповідно до умов цивільно-правового договору підлягають відображенню в звітності 1-ДФ за ознакою доходу «102». Проте, ФОП ОСОБА_2 вказана звітність протягом терміну виплати винагород за період з 4 кварталу 2017 року по 3 квартал 2018 року до контролюючого органу не надана. Позивачем на спросутвання наведеного ані під час перевірки, ані до адміністративного позову доказів не надано.

Таким чином, в ході перевірки встановлено порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 51.1 статті 51, абзацу «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України в частині не подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, сум утриманого з них податку за формою 1 ДФ по терміну подання за 4 квартал 2017 року - 09.02.2018, по терміну подання за 1 квартал 2018 року - 09.05.2018, по терміну подання за 2 квартал 2018 року - 09.08.2018р., по терміну подання 3 квартал 2018 року - 09.11.2018 року.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 18.10.2018 № зазначила, що перевіркою правильності визначення бази оподаткування військовим збором було встановлено, що самозайнята особа ОСОБА_2 у грудні 2017 року здійснила виплату готівкою винагороду 1 фізичній особі за договором цивільно-правового характеру та «актами приймання виконаних робіт за кількістю та якістю» на загальну суму 700,00 грн. Між тим, нарахування, утримання та перерахування військового збору до бюджету платником при виплаті такої винагороди не проводилося. Розмір військового збору з даної виплати становить 10,50 грн (700,00 грн.* 1,5 %).

За період з 01.01.2018 по 13.07.2018 ФОП ОСОБА_2 здійснила виплату готівкою винагороду 1 фізичній особі за договором цивільно-правового характеру та «актами приймання виконаних робіт за кількістю та якістю» на загальну суму 18600,00 грн. Розмір військового збору з даної виплати становить 279,00 грн (18600,00 грн.*1,5 %).

Таким чином в акті перевірки зазначено, що в ході перевірки встановлено несвоєчасне перерахування нарахованого та утриманого військового збору, а саме:

- за січень 2018 року сума військового збору, що підлягає перерахуванню до бюджету з виплаченої суми винагороди по терміну сплати до 03.02.2018 становить 34,50 грн, фактично перераховано вказану суму 19.03.2018 згідно з платіжним дорученням @2РL184414 від 19.03.2018 на суму 50,0 грн;

- за лютий 2018 року сума військового збору, що підлягає перерахуванню до бюджету з виплаченої суми винагороди по терміну сплати до 03.03.2018 становить 42,0 грн, фактично перераховано вказану суму 19.03.2018 згідно з платіжним дорученням @2РL184414 від 19.03.2018 на суму 15,50 грн та згідно з платіжним дорученням @2РL077783 від 20.04.2018 на суму 26,50 грн;

- за березень 2018 року сума військового збору, що підлягає перерахуванню до бюджету з виплаченої суми винагороди по терміну сплати 03.04.2018 становить 46,50 грн, фактично перераховано вказану суму згідно з платіжним дорученням @2РL077783 від 20.04.2018 на суму 23,50 грн та згідно з платіжним дорученням @2РL896569 від 21.05.2018 на суму 23,0 грн;

- за квітнь 2018 року сума військового збору, що підлягає перерахуванню до бюджету з виплаченої суми винагороди по терміну сплати 03.05.2018 становить 45,0 грн, фактично перераховано вказану суму згідно з платіжним дорученням @2РL896569 від 21.05.2018 на суму 27,0 грн та згідно з платіжним дорученням @2РL036564 від 20.06.2018 на суму 18,0 грн;

- за травень 2018 року сума військового збору, що підлягає перерахуванню до бюджету з виплаченої суми винагороди по терміну сплати 03.06.2018 становить 45,0 грн, фактично перераховано вказану суму згідно з платіжним дорученням @2РL036564 від 20.06.2018 на суму 32,0 грн та згідно з платіжним дорученням @2РL060627 від 20.07.2018 на суму 13,0 грн;

- за червень 2018 року сума військового збору, що підлягає перерахуванню до бюджету з виплаченої суми винагороди по терміну сплати 03.07.2018 становить 40,50 грн, фактично перераховано вказану суму згідно з платіжним дорученням @2РL060627 від 20.07.2018 на суму 37,0 грн та згідно з платіжним дорученням @2РL637222 від 03.09.2018 на суму 3,50 грн;

- за липень 2018 року сума військового збору, що підлягає перерахуванню до бюджету з виплаченої суми винагороди по терміну сплати 13.07.2018 становить 25,50 грн, фактично перераховано вказану суму згідно з платіжним дорученням @2РL637222 від 03.09.2018 на суму 25,50 грн.

Отже, в ході позапланової невиїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_2 встановлено порушення підпунктів Податкового кодексу України, за результатами чого не своєчасно перераховано до бюджету військовий збір на загальну суму 279,0 грн, в тому числі за січень 2018 року - 34,50 грн, лютий 2018 року - 42,00 грн, березень 2018 року - 46,50 грн, квітень 2018 року - 45,00 грн, травень 2018 року - 45,00 грн, червень 2018 року - 40,50 грн, липень 2018 року - 25,50 грн.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 18.10.2018 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій від 18.10.2018 №, № зазначила, що в ході проведення перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_2 отримувались послуги від фізичної особи за реалізацію товару в період з 22.12.2017 по 13.07.2018 за адресою: магазин АДРЕСА_1. За отримані послуги ФОП ОСОБА_2 виплачено фізичній особі ОСОБА_3 винагороду в сумі 19300,00 грн, що підтверджується видатковими ордерами, які були надані до перевірки.

Отже, перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-УІ від 08.07.2010, за результатами чого неподано звітність з єдиного соціального внеску за грудень 2017 року - 20.01.2018, за січень 2018 - 20.02.2018, за лютий 2018 - 20.03.2018, за березень 2018 - 20.04.2018р, за квітень 2018 - 20.05.2018, за червень 2018 - 20.06.2018, за липень 2018 - 20.07.2018, за серпень 2018 - 20.08.2018. Звітність до контролюючого органу ФОП ОСОБА_2 не надавалася, єдиний соціальний внесок не нараховувався та до бюджету не сплачувався.

Таким чином, ФОП ОСОБА_2 було порушено п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний соціальний внесок на загальну суму 4246.0 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 18.10.2018 № та податкових повідомлень-рішень від 18.10.2018 №, № зазначила наступне.

В ході перевірки на підставі наданої декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік від 14.03.2018 №, виписки з банку, наданої платником до перевірки за період з 19.10.2015 по 13.07.2018, даними книг обліку РРО з 20.07.2015 року магазину №71, та з 20.11.2017 року магазину № 82 встановлено, що ФОП ОСОБА_2 одержано доходи, за видом діяльності 47.11 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, на загальну суму 1135332,54 грн: у тому числі у готівковій формі на суму 900 434,71 грн та у безготівковій формі 235000,00 грн.

За результатами перевірки встановлено перевищення граничного розміру оподатковуваних операцій ФОП ОСОБА_2 з 25.12.2017 року. Відповідно до вимог податкового законодавства у платника податків ОСОБА_2 виникає обов'язок подання реєстраційної заяви та зареєструватися платником на додану вартість до 10.01.2018 року. ФОП ОСОБА_2, в порушення вимог встановлених пунктом 183.2 статті 183 ПК України стосовно обов'язкової реєстрації, таку реєстраційну заяву про взяття на облік у контролюючому органі як платника податку на додану вартість надала 27.04.2018 (граничний термін подання 10.01.2018).

В ході перевірки встановлено, що податкові зобов'язання з податку на додану вартість у ФОП ОСОБА_2 відповідно до пунктів 183.1, 183.2, 183.10 статті 183, пункту 187.1 статті 187 ПК України підлягають декларуванню з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому досягнуто обсяг оподатковуваних операцій у розмірі 1000000 гривень, а саме з 11 січня 2018 року.

Розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у відповідності до підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України здійснено на підставі звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій, обліку розрахункових операцій за ІС «Податковий блок» та виписок з банку про рух грошових коштів по розрахунковому рахунку: ФОП ОСОБА_2 з 11.01.2018 року (дати обов'язкової реєстрації платником ПДВ) по 13.07.2018 (дата припинення підприємницької діяльності та зняття з обліку РРО) отримала доходи на загальну суму 517866,48 грн, у тому числі надходження від продажу акцизного товару - 29916,73 грн.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування за результатами перевірки виторгів по РРО від продажу товарів становить - 482511,84 грн, а саме: 481012,99 грн - загальна сума доходу згідно з виторгами по РРО від продажу товарів ( у тому числі по періодах: за січень 2018 року - 68815,48 грн, за лютий 2018 року - 102817,37 грн, за березень 2018 року - 117113,07 грн, за квітень 2018 року - 75612,85 грн, за травень 2018 року - 54551,87 грн, за червень 2018 року - 43462,35 грн, за липень 2018 року - 18640,0 грн) та 1498,84 грн - акцизний податок (29976,73 грн - сума виторгів по РРО від продажу акцизного товару *5% (ставка акцизного податку)).

Сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість відповідно до вимог пункту 193.1. ст.193 ПК України (20%) становить 96202,62 грн, у тому числі за січень 2018 року - 13763,10 грн (68815,48 грн - база оподаткування *20%); за лютий 2018 року - 20563,48 грн (102817,37 грн - база оподаткування *20%); за березень 2018 року - 23422,62 грн (117113,07 грн - база оподаткування *20%); за квітень 2018 року - 15122,57 грн (75612,85 грн - база оподаткування *20%); за травень 2018 року - 10910,38 грн (54551,87 грн - база оподаткування *20%); за червень 2018 року - 8692,47 грн (43462,35 грн - база оподаткування *20%); за липень 2018 року - 3728,00 грн (18640,0 грн - база оподаткування *20%).

Таким чином, в ході позапланової документальної невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 встановлено порушення вимог ПК України, за результатами чого занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість до сплати на загальну суму 96202,62 грн, у тому числі: за січень 2018 року у сумі 13763,10 грн по терміну сплати 02.03.2018, за лютий 2018 року - 20563,48 грн по терміну сплати 30.03.2018, за березень 2018 року - 23422,62 грн по терміну сплати 30.04.2018, за квітень 2018 року - 15122,57 грн по терміну сплати 30.05.2018, за травень 2018 року - 10910,38 грн по терміну сплати 30.06.2018, за червень 2018 року - 8692,47 грн по терміну сплати 13.07.2018, за липень 2018 року - 3728,00 грн по терміну сплати 13.07.2018.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 податкову декларацію з податку на додану вартість надано лише за перший звітний період травень 2018 року від 19.06.2018 №, за звітні періоди червень та липень 2018 року податкові декларації до контролюючого огану не надано відповідно.

Щодо тверджень позивача про повернення ФОП ОСОБА_2 коштів покупцям у загальній сумі 200 306 грн на підставі 46 заяв, зазначила, що безпосередньо ФОП ОСОБА_2 мала зареєстровані реєстратори розрахункових операцій за фіскальними номерами № та №.

Надані позивачем копії заяв про повернення коштів за придбаний неякісний товар жодним чином не доводять, що кошти за такий товар були повернуті ФОП ОСОБА_2 покупцям.

Крім того, 05.03.2018 через канцелярію суду представник відповідача надала заперечення на відповідь на відзив позивача, згідно яких зазначила, що підставою для зняття підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 19.03.1994 №172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» зазначений перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню) серед, яких містяться продовольчі товари. З урахуванням вищевказаних положень, вважає посилання позивача на ст. 9 Закону 1020-ХІІ не обґрунтованими, оскільки продукти харчування не підлягають обміну (поверненню).

Крім того, ознайомившись з копіями документів, які були надані позивачем у підготовчому засіданні, зауважила, що долучені до матеріалів справи копії заяв жодним чином не підтверджують повернення готівкових коштів покупцям з каси фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, оскільки, відповідно до норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі ( із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (надані послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримає послуги або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Копії документів, які долучені представником позивача до матеріалів справи не відповідають вимогам розрахункового документа, а тому не є підтвердженням повернення готівкових коштів покупцям.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 29.08.2008 за № 2 002292, місцезнаходження: АДРЕСА_2; перебувала на обліку в Рубіжанській ОДПІ (Кремінське відділення) з 29.08.2008. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 на підставі рішення фізичної особи 13.07.2018 за № 3002292 (т.2 а.с.109-110).

Позивач є платником податку на додану вартість зідно особистої заяви від 24.04.2018 з 27.04.2018 (т.1 а.с.126).

Фахівцями ГУ ДФС у Луганській області відповідно до підпунктів 20.1.2, 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, пункту 2 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ, наказу ГУ ДФС у Луганській області від 10.08.2018 №895, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 13.07.2018, а також по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 13.07.2018, згідно з затвердженим планом перевірки, за результатами якої складено акт від 26.09.2018 №734/12-32-13-04/НОМЕР_1 (т.1 а.с.44-91).

Згідно висновків даного акта встановлено порушення ФОП ОСОБА_2:

1) п.п.49.18.2 п.49.2 ст.49, п.51.1 ст.51, п.п.«б», п.176.2 ст.176 ПК України, за результатами чого не подано податкову звітність про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, сум утриманого з них податку на доходи з фізичних осіб та військового збору за формою 1 ДФ по терміну подання за 4 квартал 2017 року - 09.02.2018, по терміну подання за 1 квартал 2018 року - 09.05.2018, по терміну подання за 2 квартали 2018 року - 09.08.2018, по терміну подання 3 квартал 2018 року - 09.11.2018;

2) п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, абзацу а) п. 176.2 ст.176, пп.1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, за результатами чого не своєчасно перераховано до бюджету військовий збір на загальну суму 279,0 грн;

3) п.п. 183.1, п. 183.2, п. 183.10 ст.183 ПК України, за результатами чого несвоєчасно подано до контролюючого органу реєстраційну заяву, яку необхідно надати до контролюючого органу до 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем в якому досягнуто обсяг оподатковуваних операцій у розмірі 1000000 гривень, а саме за граничним терміном подання до 10.01.2018 року, фактично надано - 27.04.2018;

4) п.181.1 ст. 181, п.183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.203.2 ст.203 ПК України, за результатами чого занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість до сплати на загальну суму 96202,62 грн;

5) п.п. «б» п.202.1 ст.202, п.203.1 ст.203 ПК України, за результатами чого не подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року за граничним терміном подання 20.06.2018, за липень 2018 року за граничним терміном подання - 13.07.2018;

6) п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08.07.2010, за результатами чого неподано звітність з єдиного соціального внеску за грудень 2017 року - 20.01.2018, за січень 2018 року - 20.02.2018, за лютий 2018 року - 20.03.2018, за березень 2018 року - 20.04.2018, за квітень 2018 року - 20.05.2018, за червень 2018 року - 20.06.2018, за липень 2018 року - 20.07.2018, за серпень 2018 року - 20.08.2018;

7) п. 1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464- VІ від 08.07.2010, за результатами чого занижено єдиний соціальний внесок на загальну суму 4246,0 грн, нарахований на суми нарахованої, виплаченої винагороди за договорами цивільно-правового характеру;

8) п.п.2 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за результами чого здійснювалося неналежне ведення бухгалтерської документації.

На підставі вказаного акта перевірки, 18.10.2018 ГУ ДФС у Луганській області відносно ФОП ОСОБА_2 винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 1020 грн (т.1 а.с.96);

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 1020 грн (т.1 а.с.104);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 122053,90 грн, з яких 96202,62 грн - за податковим зобов'язанням, 24050,68 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.93-95);

- №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 510,00 грн (т.1 а.с.102-103);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в загальній сумі 471,83 грн, з яких 279,00 грн - за податковим зобов'язанням, 181,52 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, 11,31 грн - сума пені (т.1 а.с.99-101).

Також 18.10.2018 відповідачем ФОП ОСОБА_2 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № в сумі 4246,00 грн.

Крім того, 18.10.2018 відповідачем на підставі акта перевірки від 26.09.2018 винесено рішення від 18.10.2018 за № та № про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних санкцій в сумі 4246,00 грн та 136,00 грн відповідно (т.1 а.с.97-98, 106).

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідачів, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункут 51.1 статті 51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

В силу абзацу першого підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Податкова звітність за квартальним звітним періодом відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.2 статті 49 ПК України надається протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного податкового кварталу.

В ході перевірки контролюючим органом було встановлено не подання ФОП ОСОБА_2 інформації про нарахування та виплату винагороди фізичній особі за договором цивільно-правового характеру за ознакою доходу «102» за податковою звітністю, а саме: встановлено виплату винагороди фізичній особі ОСОБА_3 у період з грудня 2017 по липень 2018 за договором цивільно-правового характеру за надані послуги з реалізації товару за адресою: магазин АДРЕСА_1. Нарахування та виплата винагороди відповідно до умов цивільно-правового договору підлягають відображенню в звітності 1-ДФ за ознакою доходу «102».

Проте, ФОП ОСОБА_2 вказана звітність протягом терміну виплати винагород за період з 4 кварталу 2017 року по 3 квартал 2018 року до контролюючого органу не надана.

При цьому, суд зазначає, що на спростування встановленого порушення, позивачем під час перевірки, а також безпосередньо до суду, жодних доказів не надано. До того ж представником позивача не наведено жодних аргументів із посиланням на відповідні докази на спростування доводів контролюючого органу щодо встановлених в акті перевірки порушень.

Таким чином, в ході судового розгляду справи підтверджено порушення ФОП ОСОБА_2 підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 51.1 статті 51, абзацу першого підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України в частині не подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, сум утриманого з них податку за формою 1 ДФ по терміну подання за 4 квартал 2017 року - 09.02.2018, по терміну подання за 1 квартал 2018 року - 09.05.2018, по терміну подання за 2 квартал 2018 року - 09.08.2018, по терміну подання 3 квартал 2018 року - 09.11.2018.

Пунктом 119.2 статті 119 ПК України визначено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

За наведених обставин суд приходить до висновку щодо правомірності прийнятого ГУ ДФС у Луганській області податкового повідомлення-рішення від 18.10.2018 № про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у сумі 510,00 грн.

Також, перевіркою правильності визначення бази оподаткування військовим збором було встановлено, що самозайнята особа ОСОБА_2 у грудні 2017 року здійснила виплату готівкою винагороду 1 фізичній особі за договором цивільно-правового характеру та «актами приймання виконаних робіт за кількістю та якістю» на загальну суму 700,00 грн.

Між тим, нарахування, утримання та перерахування військового збору до бюджету платником при виплаті такої винагороди не проводилося.

Також, за період з 01.01.2018 по 13.07.2018 ФОП ОСОБА_2 здійснила виплату готівкою винагороди 1 фізичній особі за договором цивільно-правового характеру та «актами приймання виконаних робіт за кількістю та якістю» на загальну суму 18600,00 грн.

Розрахунок розміру військового збору наведено в акті перевірки та не спростовано позивачем.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПК України.

Згідно із підпунктом 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПКУ, зокрема, для резидента - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування та іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування (підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (підпункт 1.4).

Підпунктом 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України передбачено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 Кодексу, а саме:

- з доходів у вигляді заробітної плати - роботодавці, які виплачують такі доходи на користь платника податку;

- з інших доходів - податкові агенти для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні, а також платник податку для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом, згідно з підпунктом 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 ПК України (якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання)).

Відповідно до підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України особи особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

Як вбачається з акта перевірки від 26.09.2018 (стор. 32-33 акта) відповідачем встановлено несвоєчасне перерахування нарахованого та утриманого військового збору, а саме:

- за січень 2018 року сума військового збору, що підлягає перерахуванню до бюджету з виплаченої суми винагороди по терміну сплати до 03.02.2018 фактично була перерахована платіжним дорученням від 19.03.2018;

- за лютий 2018 року по терміну сплати до 03.03.2018 фактично перераховано 19.03.2018 та 20.04.2018;

- за березень 2018 року по терміну сплати 03.04.2018 фактично перераховано 20.04.2018 та 21.05.2018;

- за квітнь 2018 року по терміну сплати 03.05.2018 фактично перераховано 21.05.2018 та 20.06.2018;

- за травень 2018 року по терміну сплати 03.06.2018 фактично перераховано 20.06.2018 та 20.07.2018;

- за червень 2018 року по терміну сплати 03.07.2018 фактично перераховано 20.07.2018 та 03.09.2018;

- за липень 2018 року по терміну сплати 13.07.2018 фактично перераховано 03.09.2018.

Факт несвоєчасного перерахування нарахованого та утриманого військового збору позивачем жодним чином не спростовано.

Відповідно до пункту 127.1 статті 127 ПК України за ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, передбачено штраф в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

В силу підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України встановлено нарахування пені при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Отже, факт несвоєчасного перерахування до бюджету військового збору на загальну суму 279,00 грн знайшов своє підтвердження, а тому оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 18.102018 № є правомірним та таким, що винесено ГУ ДФС у Луганській області відповідно до норм чинного законодавства.

Що стосується оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Луганській області від 18.10.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 120253,90 грн; а також № та №, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020 грн, суд зазначає наступне.

З акта перевірки вбачається, що згідно декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік від 14.03.2018 № та виписок з банку, наданих платником до перевірки за період з 19.10.2015 по 13.07.2018, даних книг обліку РРО з 20.07.2015 по магазину №71 та з 20.11.2017 року по магазину № 82 встановлено, що ФОП ОСОБА_2 одержано доходи за видом діяльності 47.11 «роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами» на загальну суму 1135332,54 грн: у тому числі у готівковій формі на суму 900 434,71 грн та у безготівковій формі 235000,00 грн. Копія податкової декларації про майновий стан і доходи, перебуває в матеріалах справи (т.1 а.с.107-109).

Отже, за результатами перевірки встановлено перевищення граничного розміру оподатковуваних операцій ФОП ОСОБА_2 з 25.12.2017. При цьому, позивачем згідно норм податкового законодавства будь-якої уточнюючої податкової декларацій до контролюючого органу надано не було.

Відповідно до пункту 181.1 статті 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву відповідно до пункту 183.2 статті 183 ПК України не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до вимог податкового законодавства у платника податків ОСОБА_2 виник обов'язок подання реєстраційної заяви та відповідно реєстрації платником податку на додану вартість 10.01.2018 (граничний термін подання). Податкові зобов'язання з податку на додану вартість у ФОП ОСОБА_2 підлягають декларуванню з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем в якому досягнуто обсяг оподатковуваних операцій у розмірі 1 000 000 грн.

Перевіркою встановлено, що на підставі звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій, обліку розрахункових операцій за ІС «Податковий блок» та виписок з банку про рух коштів по розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_2 з 11.01.2018 (дата обов'язкової реєстрації платником ПДВ) по 13.07.2018 (дата припинення підприємницької діяльності та зняття з обліку РРО) отримала доходи на загальну суму 517866,48 грн, у тому числі надходження від продажу акцизного товару - 29916,73 грн.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування за результатами перевірки виторгів по РРО від продажу товарів становить - 482511,84 грн.

Сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість відповідно до вимог пункту 193.1 статті 193 ПК України (20%) становить 96202,62 грн.

Сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість підлягає сплаті відповідно до пункту 203.2 статті 203 ПК України протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, подання податкової декларації.

Звітним податковим періодом за пунктом 202.1 статті 202 ПК України є один календарний місяць, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Таким чином, в ході судового засідання підтверджено порушення ФОП ОСОБА_2 вимог податкового законодавства, в результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість до сплати на загальну суму 96202,62 грн, у тому числі: за січень 2018 року - 13763.10 грн по терміну сплати 02.03.2018, за лютий 2018 року - 20563,48 грн по терміну сплати 30.03.2018, за березень 2018 року - 23422,62 грн по терміну сплати 30.04.2018, за квітень 2018 року - 15122,57 грн по терміну сплати 30.05.2018, за травень 2018 року - 10910,38 грн по терміну сплати 30.06.2018, за червень 2018 - 8692,47 грн по терміну сплати 13.07.2018, за липень 2018 року - 3728,00 грн по терміну сплати 13.07.2018.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України визначені штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання.

Так, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 податкову декларацію з податку на додану вартість надано лише за перший звітний період - травень 2018 року від 19.06.2018 №, за звітні періоди - червень та липень 2018 року податкові декларації до контролюючого огану не надано відповідно.

Зазначене порушення позивачем також не спростовано в ході судового розгляду у справі.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Суд критично оцінює доводи позивача про повернення коштів покупцям у загальній сумі 200 306 грн на підставі 46 заяв та надані позивачем на підтвердження даних обставин документи, з огляду на наступне.

Актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 мала зареєстровані реєстратори розрахункових операцій за фіскальними номерами № та №.

Перший реєстратор розрахункових операцій - модель МІNІ-Т 400 МЕ, фіскальний номер , зареєстрований 20.07.2015 за адресою: Луганська область, Кремінський район, с.Булгаківка вул. Центральна, 196.

Другий реєстратор розрахункових операцій - модель МІNІ-Т400 МЕ, фіскальний номер , зареєстрований 20.11.2017 за адресою: Луганська область, Кремінський район/м.Кремінна р-н, С.Нова Астрахань вул. Центральна,98.

Відповідно до норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі ( із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (надані послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримає послуги або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Суд зауважує, що надані позивачем копії заяв жодним чином не підтверджують повернення готівкових коштів покупцям з каси ФОП ОСОБА_2 В заявах відсутні повні дані осіб, які повертають товар (адреса проживання тощо).

Крім того, згідно з пунктом 1 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 (далі - Положення №13), фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - касовий чек) - розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Пунтком 2 розділу II даного Положення визначені обов'язкові реквізити касового чеку, зокрема: найменування господарської одиниці; адреса господарської одиниці; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН»; для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), перед яким друкуються великі літери «ІД» (ідентифікаційні дані); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги); вартість одиниці виміру товару (послуги); код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством); назва товару (послуги); літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги) (для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо) та суму коштів за цією формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО»; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ»; для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком розмір ставки такого податку, загальну суму такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку. У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН»; напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та найменування або логотип виробника.

Відповідно до пункту 7 розділу III Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операції, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від'ємної суми.

Долучені позивачем до заяв про повернення товару розрахункові документи не містять жодних обов'язкових реквізитів, які б надали змогу ідентифікувати повернуті товари, їх суму, кількість, назву тощо. Жодний документ не містить дати проведення розрахункової операції, порядкового номеру касового чеку, дати видачі, фіскального номеру реєстратора розрахункових операцій.

Отже, дані документи не відповідають вимогам розрахункового документа, а тому не є підтвердженням повернення готівкових коштів покупцям.

Посилання позивача на відсутність у відповідача повноважень щодо проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 внаслідок припинення нею підприємницької діяльності з 13.07.2018 на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до абзацу 2 підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Контролюючий орган може призначити та провести документальну перевірку такої фізичної особи - платника податків за наявності підстав та з урахуванням строків давності, передбачених Податковим кодексом України.

До того ж дії відповідача щодо проведення перевірки або наказ на проведення перевірки позивачем не оскаржуються. Предметом розгляду справи є винесені за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення.

За наведених підстав суд вважає також необґрунтованими доводи позивача щодо неврахування відповідачем наданих ФОП ОСОБА_2 на підтвердження факту повернення грошових коштів документів при розгляді скарги на податкові повідомлення-рішення, яка в свою чергу була відкликана позивачем.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 18.10.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 120253,90 грн; а також № та №, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020 грн, суд вважає правомірними.

Стосовно прийнятих відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 18.10.2018 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій від 18.10.2018 № і №, суд зазначає наступне.

З рішень від 18.10.2018 № і № вбачається, що до позивача за порушення п.1 ч.2 ст.6 розділу ІІІ та п.5 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010 застосовано штрафні санкції у розмірі 2123,00 грн та 136,00 грн відповідно (т.1 а.с.97, 106).

Також, ГУ ДФС у Луганській області відносно ФОП ОСОБА_2 винесено вимогу від 18.10.2018 №Ф- про сплату боргу в сумі 4246,00 грн відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акта документальної перевірки від 26.09.2018 №734/12-32-13-04/НОМЕР_1 (т.1 а.с.105).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" від 04 липня 2013 року № 406-VІІ до Закону № 2464-VI та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право на адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ч. 2 ст. 2 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI).

Стаття 4 Закону № 2464-VI визначає перелік суб'єктів, які відносяться до платників єдиного внеску.

Пунктом 1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 1 ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VI регламентує заходи впливу та стягнення, ч. 1 якої передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції.

Закон № 1669-VII, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Підпунктом 8 п. 4 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підп. "б" розд. VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено п. 9-3 такого змісту: "Платники єдиного внеску, визначені ст. 4 Закону № 2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст.2 Закону №1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому ПК України для списання безнадійного податкового боргу".

Згідно з п. 2 Закону України від 02 березня 2015 року № 219-VIII "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці", п. 9-3 в редакції Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII вважати п. 9-4.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

На виконання абз. 3 п. 5 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".

Тобто, факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VI.

З урахуванням абз. 3 п. 9-3 (у подальшому п. 9-4) розд. VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Судом встановлено, що спірні рішення та вимога контролюючого органу прийняті стосовно позивача, як платника єдиного внеску, що перебуває на обліку в контролюючому органі, який розташований в м.Кремінна (згідно з переліком віднесений до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція).

З аналізу наведених правових норм й встановлених обставин справи та з урахуванням безпосередньо абз. 3 п. 9-3 (у подальшому п. 9-4) розд. VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI, суд дійшов висновку, що факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, є підставою для незастосування до таких платників заходів впливу та стягнення за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в силу прямої дії норми Закону №2464-VI, яка забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску та унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу вимоги про сплату боргу.

Висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в рішенні від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18 (провадження №Пз/9901/22/18).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо неправомірності прийнятих відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 18.10.2018 №Ф- та рішень про застосування штрафних санкцій від 18.10.2018 № і №, та відповідно їх скасування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом сплачено судовий збір у сумі 1297,8 грн. З огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено на 5%, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 64,89 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішень про застосування штрафних санкцій,-задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 18.10.2018: № про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок в сумі 136,00 грн; № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 2123,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 18.10.2018 №Ф- про сплату боргу в сумі 4246,00 грн.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, буд.72) на користь ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1, АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 64,89 грн (шістдесят чотири гривні 89 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 19 квітня 2019 року.

Суддя К.Є. Петросян