Справа № 120/4681/18-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

05 квітня 2019 р. Справа № 120/4681/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Гродської В.О.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, 21011, РНОКПП НОМЕР_1 )

до управління Держпраці у Вінницькій області (вул. Магістратська, 37, м. Вінниця, 21050, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ГУ ДФС у Вінницькій області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою суду від 22.12.2018 позовну заяву залишено без руху.

29.01.2019 недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 30.01.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 04.03.2019 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Головне управління ДФС у Вінницькій області

Підставою звернення до суду з даним позовом стало те, що позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами управління Держпраці у Вінницькій області №ВН 1742/202/АВ/П/ТД-ФС від 22.11.2018.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі. Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідачем зазначено, що інспектора праці не допущено до проведення перевірки та створено перешкоди у проведенні, уповноваженими особами Управління, з дотриманням вимог чинного законодавства обґрунтовано прийнято рішення про застосування фінансової санкції у розмірі 372300 грн. (триста сімдесят дві тисячі триста грн.). Через відділ прийому суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач зазначає, що діяв у межах та в порядку чинного законодавства.

Представником третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Через відділ прийому представником ГУ ДФС у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву. Доводи позивача про те, що залучення працівників ГУ ДФС у Вінницькій області до інспекційного відвідування було неправомірним, є помилковими, оскільки, головні держані інспектори-ревізори проводили фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питання використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету , в той час як здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю саме у формі проведення інспекційного відвідування належить до повноважень посадових осіб Управління Держпраці у Вінницькій області.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено наступне.

В листопаді 2018 року проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 Перевірка проводилася спільно з управлінням Держпраці у Вінницькій області на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року №649-р «Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення» відповідно до погодженого переліку проведення фактичних перевірок платників податків з питання використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету на листопад 2018 року.

Фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 проведено відповідно до підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та на підставі наказу ГУ ДФС у Вінницькій області №6961 від 07.11.2018 (а. с. 63) з питання використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету.

09 листопада 2018 року головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_5 та головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_6 було здійснено виїзд за адресою м. Вінниця, вул. Соборна, 10А для вручення наказу від 07.11.2018 №6961 та ознайомлення з направленнями щодо проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4 Проте, 09.11.2018 ФОП ОСОБА_4 або її законні (уповноважені) представники за вищевказаною адресою були відсутні, тому не було можливості вручити документи та розпочати перевірку, про що було складено акт перевірки місцезнаходження посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників від 09.11.2018 № 839/1304/НОМЕР_1 (а. с. 66).

На підставі наказу начальника управління від 09.11.2018 №1355-О та направлення №4832/04-03 від 09.11.2018 та переліку проведених фактичних перевірок платників податків з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджет, головним державним інспектором праці ОСОБА_7, за участю головного державного інспектора Кацан Н.К. та начальника відділу з питань гігієни праці ОСОБА_8, з метою здійснення інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю при оформленні трудових відносин з найманими працівниками, здійснено спробу проведення інспекційного відвідування в ресторані «Cloud Garden», який розташований по вул. Соборна. 10-а, м. Вінниця.

09.11.2018 відповідно до узгодженого переліку проведення фактичних перевірок платників податків з питання використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету на листопад 2018 року працівниками управління Держпраці у Вінницькій області проводилося інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_4 Однак, працівників управління Держпраці у Вінницькій області 09.11.2018 року до інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 допущено не було, про що працівниками управління Держпраці було складено відповідні документи, зокрема, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ВН1809/199/НП від 09.11.2019 ( а. с. 14-15 ), в якому головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_5 та головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_6 зазначені як свідки, тобто особи, які підтверджують та посвідчують факт перешкоджання (недопуску) здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 працівниками управління Держпраці у Вінницькій області 09.11.2018 року.

Пунктом 3 постанови КМУ від 17.07.2013 №509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Про дату, час і місце розгляду справи, згідно п. 6 Постанови КМУ від 17.07.2013 №509, ФОП ОСОБА_4 повідомлена листом від 19.11.2018 №4968/04-04, який отриманий адвокатом ОСОБА_9, про що засвідчує розписка про одержання 22.11.2018 на розгляд справи ФОП ОСОБА_4 та її представник, не зявилися, а також не надано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та час.

22 листопада 2018 року першим заступником начальника управління Держпраці у Вінницькій області на підставі абзацу 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів по працю України прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ВН 1742/202/АВ/П/ТД-ФС, якою вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 штраф у розмірі 372300 грн. за створення перешкод державному інспектору праці шляхом ненадання інформації та документів, що свідчать про оформлення трудових відносин з найманими працівниками, необхідної для проведення інспекційного відвідування, чим порушено статтю 259 КЗПпУ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 року №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.6 Положення №96).

Пунктом 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм управлінню Держпраці у Вінницькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру проведення управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок №295).

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону № 877-V).

Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.

Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю (пп.5 п.5 Порядку № 295).

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Відповідно до пункту 6 Порядку №295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Відповідно до п.8 Порядку №295, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Пунктами 16-18 вказаного Порядку №295 визначено, що у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою. Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об'єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням. У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об'єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Статтею 24 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 №509, визначений механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Крім того, суд відзначає, що згідно абз. 7. ч. 2 ст. 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Абзацом 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Судом встановлено та як вбачається з постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ВН 1742/202/АВ/П/ТД-ФС від 22.11.2018 на підставі абз.7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України за створення перешкод у проведенні перевірки з додержання законодавства про працю на позивача накладено штраф у розмірі 372300,00 грн.

Аналізуючи вищевказані норми, можна дійти висновку про те, що підставою для накладення штрафу можуть бути лише акт про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного уповноваженою посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

При цьому, аналіз пунктів 16 та 17 Порядку № 295 свідчить про те, що у разі відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування) складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин копія якого надсилається органам, яким підпорядкований об'єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Зазначений аналіз вказує на те, що акт про неможливість інспекційного відвідування може лише слугувати підставами для вжиття заходів до суб'єкта господарювання з усунення встановлених перешкод (відсутність його за місцезнаходженням) і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Крім того, зазначає, що управління Держпраці у Вінницькій області не повідомляло фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 про проведення виїзної перевірки, як це передбачено п. 5 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року.

Безпосередньо пунктом 5 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю зазначено, що державний нагляд здійснюється шляхом витребовування, збирання та аналізу інформації, необхідної для підготовки висновків про стан додержання обєктом нагляду законодавства про працю, або шляхом проведення перевірки обєкта нагляду з виїздом за його місцезнаходженням (далі - виїзна перевірка). Виїзні перевірки проводяться уповноваженими посадовими особами відповідно до індивідуального графіка, що затверджується керівником або заступником керівника Держпраці чи її територіального органу згідно з планом роботи Держпраці та її територіального органу на відповідний період. Про проведення виїзної перевірки уповноважена посадова особа повідомляє обєкту нагляду не пізніше ніж за пять робочих днів до її початку.

З матеріалів справи судом встановлено, що начальником управління Держпраці у Вінницькій області видано наказ №1355-О «Про проведення інспекційного відвідування» 19 листопада 2018 року, відповідно до якого головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Вінницькій області ОСОБА_7 за участю головного державного інспектора цього ж відділу ОСОБА_10 та начальника відділу з питань гігієни праці ОСОБА_8 доручено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_4 в період з 09 листопада по 12 листопада 2018 року з питань додержання законодавства про працю за пунктами: 3.1; 3.9; 3.10; 3.14.4; 4.16; 4.17; 11.1 форми акту, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року № 1338.

Тобто, в даному випадку, сам наказ №1355-О «Про проведення інспекційного відвідування» видано безпосередньо в день проведення перевірки, що фактично унеможливлює повідомлення ФОП ОСОБА_4А про проведення виїзної перевірки не пізніше ніж за пять робочих днів до її початку.

В наказі №1355-О «Про проведення інспекційного відвідування» головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Вінницькій області ОСОБА_7 за участю головного державного інспектора цього ж відділу ОСОБА_10 та начальника відділу з питань гігієни праці ОСОБА_8 доручено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_4 в період з 09 листопада по 12 листопада 2018 року з питань додержання законодавства про працю.

Таким чином, інспектори управління Держпраці у Вінницькій області мали право, у відповідності до статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з'ясовувати лише питання, які були вказані в наказі та направленні, а саме "додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_4

В той же час, в постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами управління Держпраці у Вінницькій області посилається на абз.7 ч. 2 ст.265 КЗпП України, згідно якого "юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення".

В абзаці другому цієї частини 2 ст. 265 КЗпП України передбачена відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків.

Таким чином, для можливості застосування штрафу на підставі абз.7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, управління Держпраці у Вінницькій області мало би проводити перевірку з питань "фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків".

В той же час, управління Держпраці проводило перевірку на предмет додержання законодавства про працю, а відповідно до цієї ж ст. 265 КЗпП України штраф за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні передбачений у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Також суд звертає увагу на те, що в наказі від 09.11.2018 №1355 О, направленні №4832/04-03 від 09.11.2018 та акті про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування, зазначено місце здійснення перевірки - ресторан «Cloud Gaden», а в постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ВН 1742/202/АВ/П/ТД-ФС від 22.11.2018 зазначено місце здійснення перевірки - ресторан «Cloud Garden».

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Аналіз наведених обставин в сукупності, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), необґрунтовано прийшовши до висновку про винуватість позивача у вчиненні порушення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без дотримання принципу верховенства права.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, а вимоги позивача про визнання противоправною та скасування постанови управління Держпраці у Вінницькій області про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ВН 1742/202/АВ/П/ТД-ФС від 22.11.2018 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 у розмірі 372300,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ВН 1742/202/АВ/П/ТД-ФС, винесену 22 листопада 2018 року управлінням Держпраці у Вінницькій області на фізичну особу підприємця ОСОБА_4.

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 1961,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот шістдесят одна гривня) та 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати 19.04.2019 року.

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар