Справа № 0840/3612/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3612/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. (суддя Батрак І.В., повне судове рішення складено 27.12.2018 р.) в справі № 0840/3612/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування наказу № 2854 від 17.08.2018 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4В.».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ № 2854 від 17.08.2018 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4В.».

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує про неврахування судом першої інстанції, що у звязку з ненаданням позивачем документів на письмовий запит контролюючого органу на підтвердження отримання доходів від ведення господарської діяльності, відповідачем обґрунтовано видано наказ про проведення позапланової перевірки на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. При цьому надані позивачем пояснення були не повними, не містили інформації, яка б підтверджувала отримання доходів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа-підприємець 12.03.2015 р., здійснює наступні види діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 травня 2018 року на адресу позивача надійшов запит Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області №3489/14/08-01-52-02 від 21.05.2018 про витребування інформації та її документального підтвердження, у якому зазначено про виявлені факти, які свідчать про порушення позивачем податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, про що свідчать результати аналізу податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст. 72, 73, 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме інформацію щодо обсягів розрахунків, здійснених із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій позивачем, яка свідчить про перевищення обсягів на протязі послідовних 12 місяців за 2016-2018 роки понад 1 млн. грн. Вказане, на думку відповідача, свідчить про недотримання норм п. 181.1 ст. 181, п. 183.1 та п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України. В звязку з вищевикладеним позивача зобовязано надати засвідчені підписом позивача та скріплені печаткою (за наявності) копії документів на підтвердження отримання доходів від ведення господарської діяльності позивача (книга КОРО, розрахункові документи, касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція тощо, що підтверджують факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, надруковані і зареєстровані у встановленому Законом порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнені вручну Z-звіти) за період з 01.01.2016 по 30.09.2017.

Листом від 14.06.2018 позивачем надано відповідь ГУ ДФС у Запорізькій області, в якій зазначено, що з запиту вбачається, що наведений виторг за вказані періоди включає в себе суму акцизного податку, а отже не може свідчити про перевищення граничної суми від здійснення операцій, встановленої в п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України. Крім того, повідомлено, що в період з 09.2016-08.2017 касиром під час здійснення розрахункових операцій із застосуванням реєстратора розрахункових операцій були помилково пробиті розрахункові документи, які з технічних причин не були своєчасно виправлені в порядку, встановленому діючими інструкціями та положеннями, про що касиром на імя позивача були складені службові записки з відповідними поясненнями (копії на 30 арк. додано до відповіді на запит). Все вищевказане свідчить, на думку позивача, про те, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Податкового кодексу України, нарахована та сплачена протягом вказаних у запиті періодів, сукупно не перевищує 1000000 грн., а позивачем не допущено порушення податкового законодавства України. Вказану відповідь відповідачем отримано 15 червня 2018 року, про що свідчить відбиток календарного штампу ГУ ДФС у Запорізькій області (вх. №23525/10).

17.08.2018 відповідачем прийнято наказ № 2854 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4В.» на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та враховуючи записку начальника управління податків і зборів з фізичних осіб від 17.07.2018 №1588/08-01-13-05-09 у зв'язку з ненаданням позивачем пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу.

Вказаний наказ направлено на адресу позивача та вручено йому поштою 21 серпня 2018 року, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення та не заперечується сторонами.

20 серпня 2018 року фахівцем ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі вказаного наказу та направлення від 17.08.2018 №785/6823/14/08-01-13-05-05 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань придбання та продажу товарів (робіт, послуг), обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість за період з 01.02.2016 по 31.07.2018, про що складений відповідний акт від 20.08.2018 №839/08-01-13-05/26595096.

Суд першої інстанції вважав, що на підставі системного аналізу приписів податкового законодавства, які регулюють питання призначення податкових перевірок, можно дійти висновку, що підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України не містить такої підстави для проведення перевірки як надання не в повному обсязі затребуваних у запиті документів.

Зважаючи, що на запит контролюючого органу позивачем своєчасно надано відповідь разом із відповідними документами, на підтвердження наданих пояснень, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного наказу.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.05.2018 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 отримано запит Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області № 3489/14/08-01-52-02 від 21.05.2018 р. про надання інформації та її документального підтвердження, у якому зазначено про виявлені факти, які свідчать про порушення позивачем податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, про що свідчать результати аналізу податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст. 72, 73, 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме інформацію щодо обсягів розрахунків, здійснених із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій позивачем, яка свідчить про перевищення обсягів на протязі послідовних 12 місяців за 2016-2018 роки понад 1 млн. грн. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про недотримання норм п. 181.1 ст. 181, п. 183.1 та п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України. В звязку з вищевикладеним позивача зобовязано надати засвідчені підписом позивача та скріплені печаткою (за наявності) копії документів на підтвердження отримання доходів від ведення господарської діяльності позивача (книга КОРО, розрахункові документи касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція тощо, що підтверджують факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, надруковані і зареєстровані у встановленому Законом порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнені вручну Z-звіти) за період з 01.01.2016 р. по 30.09.2017 р.

Листом від 14.06.2018 р. позивачем надано ГУ ДФС пояснення, в яких зазначено, що з запиту вбачається, що наведений виторг за вказані періоди включає в себе суму акцизного податку, а отже не може свідчити про перевищення граничної суми від здійснення операцій, встановленої в п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України. Крім того, повідомлено, що в період з вересня 2016 р. по серпень 2017 р. касиром під час здійснення розрахункових операцій із застосуванням реєстратора розрахункових операцій помилково пробиті розрахункові документи, які з технічних причин не були своєчасно виправлені в порядку, встановленому діючими інструкціями та положеннями, про що касиром на імя позивача складені службові записки з відповідними поясненнями (копії на 30 арк. додано до відповіді на запит). Все вищевказане свідчить, на думку позивача, про те, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Податкового кодексу України, нарахована та сплачена протягом вказаних у запиті періодів, сукупно не перевищує 1000000 грн., а позивачем не допущено порушення податкового законодавства України. Вказану відповідь відповідачем отримано 15 червня 2018 року, про що свідчить відбиток календарного штампу ГУ ДФС у Запорізькій області (вх. №23525/10).

17.08.2018 р. ГУ ДФС видано наказ № 2854 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4В.», яким на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, враховуючи доповідну записку начальника управління податків і зборів з фізичних осіб від 17.97.2018 р. № 1588/08-01-13-05-09, наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_4, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, з 20.08.2018 р. тривалістю 5 робочих днів; перевірку провести за період діяльності з 01.02.2016 р. по 31.07.2018 р. з метою перевірки питань своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податку на додану вартість.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Як встановлено п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як зазначено вище, в оскаржуваному наказі підставою для призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача зазначено пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, відповідно до якого документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, задля проведення позапланової перевірки за цією нормою необхідна сукупність наступних умов: отримання контролюючим органом податкової інформації, яка свідчить про порушення платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; направлення контролюючим органом такому платнику письмового запиту із зазначенням виявлених порушень, як в спірному випадку, податкового законодавства; не надання платником податків пояснень та їх документального підтвердження.

В спірному випадку контролюючим органом отримано податкову інформацію щодо обсягів розрахунків, здійснених із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі РРО), яка свідчить про перевищення позивачем обсягів на протязі послідовних 12 місяців за 2016-2018 роки понад 1 млн. грн.

При складанні зазначеного запиту контролюючий орган посилався на положення підпунктів 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункти 1, 3 абзацу 3, абзац 5 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, відповідно до яких має право на отримання такої інформації, а також навів конкретний перелік документів, що витребовуються: книгу КОРО, розрахункові документи (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджують факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, надруковані і зареєстровані у встановленому Законом порядку РРО або заповнені вручну Z-звіти) за період з 01.01.2016 р. по 30.09.2017 р.

Позивачем у строк, встановлений пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, надано контролюючому органу пояснення, за змістом яких позивачем зазначено, що наведений контролюючим органом виторг за вказані у запиті періоди включає в себе суму акцизного податку, а отже не може свідчить про перевищення граничної суми від здійснення операцій, встановленої п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України. При цьому позивачем в поясненнях приведена таблиця, в якій зазначена інформація про суми виторгу буз урахування акцизного податку. Також позивачем повідомлено про помилковість друкування розрахункових документів в період вересень 2016 р. серпень 2017 р.

При цьому саме на підтвердження останнього твердження про помилковість друкування касиром розрахункових документів позивачем до пояснень додані копії службових записок касира.

Документів на підтвердження інформації про суми виторгу без урахування акцизного податку, а також витребуваних контролюючим органом документів позивачем контролюючому органу не надано.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, аналіз норми підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Таким чином, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 запит ГУ ДФС не виконано в повному обсязі, не усунуто сумніви відповідача, що надало останньому право на призначення документальної позапланової невиїзної перевірки в порядку підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 02.10.2018 р. в справі № 820/4703/17.

Суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що позивачем виконано вимоги контролюючого органу щодо надання пояснень та їх документального підтвердження на обовязковий запит контролюючого органу, а підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України не містить такої підстави для проведення перевірки як надання не в повному обсязі затребуваних у запиті документів.

В спірному випадку контролюючим органом у запиті чітко визначено, які документи повинен надати платник податків, як й пояснення стосовно яких питань позивачем повинні бути зясовані.

Оскільки позивачем не надано документального підтвердження пояснень стосовно включення у суму виторгу, зазначеного контролюючим органом, суми акцизного податку, не надано документів, чіткий перелік яких міститься в запиті, прийняття спірного наказу є цілком правомірним.

Посилання в позові на те, що позивач в спірному періоді не була платником податку на додану вартість як на підставу протиправності наказу, суд вважає необґрунтованим, оскільки за приписами пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України контролюючий орган має право на проведення документальної позапланової перевірка у разі отримання податкової інформація про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за умови не надання платником податків не пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 181.1 статті 181 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Оскільки саме на органи ДФС покладено контроль за дотриманням податкового законодавства, а перевищення загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, встановленої п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, є підставою для реєстрації особи платником податку на додану вартість, суд приходить до висновку про наявність у контролюючого органу компетенції на здійснення контролю за дотримання позивачем податкового законодавства в контексті приписів п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, щодо порушення з боку контролюючого органу порядку проведення податкової перевірки судом не приймаються до уваги як такі, що виходять за межі предмету доказування. При цьому суд вказує, що предметом позову є правомірність наказу про призначення податкової перевірки, а не правомірність дій контролюючого органу з проведення такої перевірки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. в справі № 0840/3612/18 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 р. в справі № 0840/3612/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу скасувати.

Ухвалити в справі № 0840/3612/18 нове рішення.

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 22.04.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.04.2019 р.

ОСОБА_5 ОСОБА_1

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш