Справа № 1840/3751/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 р. Справа № 1840/3751/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представників позивача - Міщенко А.В., Демченко О.О.

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.11.2018, суддя В.М. Соколов, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 26.11.18 по справі № 1840/3751/18

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області (далі - позивач, ГУ Держпродспоживслужба в Сумській обл.) звернулося до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_3) в якому просило, стягнути штрафні санкції в сумі 33150,00 грн., застосовані згідно постанов від 06.06.2018 за №65, №66, №67 та від 27.06.2018 за №93, №94, №95.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 штрафні санкції в сумі 33150,00 грн., застосовані згідно постанов від 06.06.2018 за №65, №66, №67 та від 27.06.2018 за №93, №94, №95 на користь Державного бюджету.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що планом проведення перевірок суб'єктів господарювання на 2018 рік планову перевірку позивачем ФОП ОСОБА_3 не передбачено, а тому проведення такої перевірки протирічить вимогам п. 1 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при вжитті заходів ринкового нагляду не застосовуються. Вважає, що обставини справи 2а/2570/6273/2011 не є подібними у даних правовідносинах. Позивачем не було повідомлено ФОП ОСОБА_3 про дату розгляду справ 06.06.2018 та 27.06.2018, чим порушені права позивача бути присутнім при розгляді справи та надавати пояснення з обставин справи. Також послався на порушення позивачем вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відповідач, обгрунтовуючи свою позицію, послався на практику Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/10617/17 від 12.12.2018.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 1840/3751/18.

На адресу суду 21.03.2019 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 закінчено підготовку до розгляду та призначено адміністративну справу № 1840/3751/18 у відкритому судовому засіданні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

На підставі наказу № 592-ОД від 29.05.2018 та відповідного направлення про проведення перевірки № 35 від 29.05.2018 в період з 30 по 31 травня 2018 року посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Сумській обл. здійснено плановий виїзний захід з питань перевірки характеристик електричного та електронного обладнання відносно ФОП ОСОБА_3, за результатами якої було складено акт перевірки характеристик продукції від 31.05.2018 № 31, який був підписаний відповідачем без зауважень.

На підставі акту позивачем складено протокол №28 від 01.06.2018 про виявлене порушення вимог ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» № 26 від 24.05.2018.

В результаті виявлених порушень посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Сумській обл. до ФОП ОСОБА_3 було вжито заходи ринкового нагляду та винесені рішення про вжиття обмежувальних заходів від 06.06.2018 за №71, №72 і №73, якими заборонені до реалізації зварювальний пристрій інверторний, випрямляч ТМ Патон ВДИ 160 Е DC, зварювальний пристрій інверторний ТМ Kaiser NBC-200 PROFI представлені для реалізації та зобов'язано усунути формальні невідповідності зварювального напівавтомату TM Kaiser MAG-195 R.

На підставі акту перевірки та протоколу відносно ФОП ОСОБА_3 посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Сумській обл. винесено постанови про накладення штрафних санкцій № 65, 66, 67 від 06.06.2018 (по 2550 грн.) в загальній сумі 7650 грн., які були вручені позивачу 21.06.2018.

Згідно наказу від 20.06.2018 №983-ОД спеціалісту відділу державного та ринкового нагляду Землюку Я.М. було доручено провести позапланову перевірку ФОП ОСОБА_3 з приводу виконання рішень про вжиття обмежувальних та коригувальних заходів від 06.06.2018 №71, 72, 73, винесених в межах планової перевірки.

Зазначена перевірка була проведена згідно направлення №43 від 20.06.2018 з 20 по 21 червня 2018 року, за результатами якої складений акт №4 від 22.06.2018 та виявлено невиконання рішення про вжиття обмежувальних заходів, відповідач відмовилась від підпису акту. За результатами перевірки складений протокол №35 від 22.06.2018, в якому зафіксоване невиконання рішень про вжиття обмежувальних та коригувальних заходів.

На підставі матеріалів позапланової перевірки та протоколу №35 від 22.06.2018 посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Сумській обл. були винесені постанови про застосування штрафних санкцій №93, №94 та №95 про застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій (по 8500 грн.) в загальній сумі 25500 грн., які були направлені кур'єрською службою відповідачу та за інформацією Express-mail одержані нею 03.07.2018.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даними висновками суду погоджується з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V

Державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (ст. 1 вищезазначеного Закону).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний , ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Дія Закону про ринковий нагляд поширюється на відносини щодо здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами (вимоги щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами), крім видів продукції, зазначених у цьому Законі.

Частиною першою ст. 22 Закону про ринковий нагляд визначені види заходів державного ринкового нагляду, а саме: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування).

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що визначення понять «державний ринковий нагляд» та «державний нагляд (контроль)» не є тотожними. Таким чином, вимоги положень Закону України «Про державний , ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовуються при здійсненні заходів ринкового нагляду в межах законодавства про державний ринковий нагляд.

Згідно ст. 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.

Загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Так, відповідно до вимог ч. 1 - 4 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», передбачено, що під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Згідно пп. 22 п. 6 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 12.04.2017 № 209, Головне управління має право складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення і приймати за результатами розгляду рішення про накладення штрафів та застосування інших санкцій, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. Рішення про накладення штрафу в справах про порушення, передбачені цією статтею, може бути оскаржено відповідно до цього Закону.

Невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених у статті 29 цього Закону, - у розмірі від тисячі п'ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі від трьохсот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів (п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»)

Враховуючи те, що рішення контролюючого органу, відповідно до яких на відповідача було накладено штрафні санкції, оскаржені не були, є чинними, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Посилання апелянта на практику Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/10617/17 від 12.12.2018 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, в силу ст. 242 КАС України, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Шостого апеляційного адміністративного суду не є обов'язковими для суду.

Доводи апелянта про помилковість посилання суду першої інстанції на правові висновки Верховного Суду у справі № 2а/2570/6273/2011, оскільки обставини справи 2а/2570/6273/2011 не є подібними у даних правовідносинах, колегія суддів вважає такими, що не впливають на правомірність загального висновку суду першої інстанції у даній справі та не є підставою для його скасування.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року по справі № 1840/3751/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 22.04.2019