Справа № 522/1231/19
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1231/19
Провадження №2-а/522/234/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретарів судового засідання Фуцур Н.В., Гудзь О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 03.07.2018 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Також представником відповідача було надано відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

14.04.2017 року співробітниками УСБУ в Одеській області виявлено та 18.04.2017 року доставлено до відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні - проживав без документів на право проживання в Україні. Окрім того, згідно наданої УСБУ в Одеській області інформації, дана особа має причетність до діяльностіміжнародної терористичної організації «Ісламська держава».

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2017 по справі 522/7205/17 було задоволено позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Примусово видворено з України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Затримано громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців.

Позивач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 по справі № 522/7205/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2017 - без змін.

На виконання постанови Приморського районного суду м. Одеса від 18.04.17 у справі № 522/7205/17 позивача було поміщено до Чернігівського ПТПІ.

25.04.2017ОСОБА_1 вперше звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до Управління ДМС України у Чернігівській області.

В якості причини звернення позивач зазначив, що був змушений покинути країну походження через побоювання стати жертвою переслідування з політичних та релігійних причин, що підтверджується загальновідомою інформацією про країну походження, зокрема, щодо жорсткого контролю ісламських інститутів та незалежної практики ісламу.

Рішенням ДМС України від 17.11.2017 № 444-17 ОСОБА_1 було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту через відсутність умов, передбачених пунктами 1 та 13 частини першої статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2018 по справі № 826/17937/17 було відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ДМС України про визнання неправомірним та скасування рішення від 17.11.2017 № 444-17 та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 по справі № 826/17937/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2018 - без змін.

ОСОБА_1 не погоджуючись з зазначеними рішеннями подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного суду від 01.11.2018 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, ГУ ДМС України в Одеській області вважає, що рішеннями судів, які набрали законної сили встановлено преюдиційні обставини (ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили) про відсутність загрози життю та здоров`ю, безпеці та свободі внаслідок загальнопоширеного насильства, систематичного порушення прав людини в разі повернення позивача до країни громадянського походження.

27.11.2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою про надання міжнародного захисту до ГУ ДМС України в Одеській області.

15.01.2019 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ч.1 ст. 203 КУпАП.

Заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Максименко Анатолієм Васильовичем 15.01.2019 року прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МОД 005108) на позивача про порушення ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та притягнуто до відповідальності, яке передбачено частиною 1 статті 203 КУпАП . Накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 1700 грн.

Частина 1 статті 203 КУпАП передбачає відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення, вона була накладена через порушення Позивачем ст. 23 Закону України «Про правовий статусі іноземців та осіб без громадянства», а саме через проживання в Україні за документом, термін дії якого сплив 16.07.2018 та на підставі ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1. ст. 203 КУпАП, дія цієї статті не поширюється на випадки, коли іноземці чи особи без громадянства з наміром отримати притулок чи бути визнаними в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту перебувають на території України протягом часу необхідного для звернення із заявою про надання притулку чи заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути оскаржене до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», у раз, якщо особа або її законний представник оскаржує рішення про щодо статусу біженця в судовому порядку, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які по гребують додаткового або тимчасового захисту, продовжує строк дії довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача. Відповідно до ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Позивач є громадянином Узбекистану, який не володіє українською мовою. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, також він лише дуже обмежено володіє російською мовою, про що свідчить зроблений ним з численними орфографічними помилками запис «я перивочик ненуждаюсь». З цього вбачається, що позивач не міг прочитати та вірно зрозуміти наданий йому українською протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладання адміністративного стягнення, а також повідомити співробітникам ГУ ДМСУ в Одеській області про наявність в нього правових підстав для проживання в Україні, що призвело до порушення при їхньому постановленні його прав, встановлених КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Відповідно до ч. 13 ст. 10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, прийняв рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа цього центрального органу виконавчої влади протягом семи робочих днів з дня його отримання надсилає або видає особі, стосовно якої прийнято зазначене рішення, письмове повідомлення з викладенням причин відмови і роз`ясненням порядку оскарження такого рішення. Довідка про звернення за захистом в Україні продовжується, якщо особа оскаржує таке рішення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом ст. 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Ст. 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана виконати ряд дій, обов`язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення. Як вбачається з матеріалів справи, протокол та постанову було викладено українською мовою, позивач зазначив, що є громадянином Узбекістану, та українська мова йому не зрозуміла.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Перекладач зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і зробити повно й точно доручений йому переклад.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України перекладачем є особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача, на якого відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення не забезпечено явку перекладача та не надано юридичну (правову допомогу).

Згідно ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від. 22.06.2018 року позивачу продевжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із строком дії до 22.08.2018 року.

Термін дії довідки про звернення за захистом в Україні закінчився 16.07.2018 року.

Тобто, позивач не мав можливості з`явитись до міграційної служби за подовження дії документу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

В рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, тому вважає за необхідне в їх задовольнити, оскільки відповідачем було порушено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 20, 46, 241, 243, 245, 288, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення»,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, прийняту Головним управлінням Державної міграційної служби України щодо ОСОБА_1 серії ПН МОД № 005108 від 15.01.2019 року, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 17.04.2019.

Суддя: Р.Д. Абухін

17.04.19