Справа № 826/25667/15
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 826/25667/15

адміністративне провадження № К/9901/42930/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Гриціва М.І., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.05.2017р. (суддя - Качур І.А.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017р. (судді - Федотов І.В., Ісаєнко Ю.А., Оксененко О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи - Приватне підприємство «Полтавський ливарно-механічний завод», ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними рішення та дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (далі - Уповноважена особа Фонду) щодо визнання нікчемними транзакцій (операцій) по його рахунку та визнання нікчемним його договору №001-16508-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015р., а також щодо перерахування коштів, які обліковувалися на його вкладному (депозитному) рахунку НОМЕР_1, відкритого в ПАТ «Дельта Банк» у сумі 135000 грн;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» включити його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 135000 грн на підставі договору №001-16508-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015р., укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк»;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про нього, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 135000 грн на підставі договору №001-16508-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015р., укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) включити інформацію про нього згідно договору №001-16508-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015р., укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк», до Загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу. Вважає, що віднесення його договору банківського вкладу до нікчемного на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.05.2017р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017р., позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» щодо визнання нікчемними транзакцій (операцій) по перерахуванню коштів:

від 17.01.2015р. в сумі 33000 грн на поточний (картковий) рахунок позивача від юридичної особи - клієнта Банку ПП «Полтавський ливарно - механічний завод», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування згідно вимоги від 17.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №3 від 17.01.2015р. без ПДВ»;

від 29.01.2015 року в сумі 120000 грн на поточний (картковий) рахунок позивача від юридичної особи - клієнта Банку ПП «Полтавський ливарно - механічний завод», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування згідно вимоги від 29.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №6 від 29.01.2015р.»;

та Договору банківського вкладу (депозиту) №001-16508-020215 «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015р., укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк».

Скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в частині визнання нікчемними транзакцій (операцій) по перерахуванню коштів:

від 17.01.2015р. в сумі 33000 грн на поточний (картковий) рахунок позивача від юридичної особи - клієнта Банку ПП «Полтавський ливарно - механічний завод», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування згідно вимоги від 17.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №3 від 17.01.2015р.»;

від 29.01.2015 року в сумі 120000 грн на рахунок позивача від юридичної особи - клієнта Банку ПП «Полтавський ливарно - механічний завод», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування згідно вимоги від 29.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №6 від 29.01.2015р.»;

та договору банківського вкладу (депозиту) №001-16508-020215 «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015р., укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», оформлене наказом від 18.09.2015р. №822 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» та застосування наслідків нікчемності.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Договору №001-16508-020215 від 02.02.2015р. банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилась Уповноважена особа Фонду, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати їх рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перевіркою виявлено, що договір банківського вкладу, укладений між позивачем та банком, має ознаки нікчемності правочину на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 цього Закону, зокрема, такого, що призвело до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, а тому до нього правомірно застосовано відповідні наслідки.

Позивач відзив на касаційну скаргу до суду не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.06.2014р. між ПАТ «Дельта Банк» та Приватним підприємством «Полтавський ливарно - механічний завод» укладено Договір кредитної лінії №НКЛ-20042/1, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати підприємству у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах не відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості грошові кошти у розмірі 11283 063,22 грн зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 18,5% річних, в порядку визначеному цим Договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше 20.09.2014р. (а.с. 28 - 32)

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що кредит надається підприємству для рефінансування кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії №НКЛ-2004202 від 04.11.2010р., укладеного між Сторонами.

Згідно пункту 1.3 Договору забезпеченням підприємством виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою (іпотекою) вимоги за цим Договором виступає забезпечення, яке не суперечить вимогам банку та діючого законодавства України, про що укладаються відповідні договори, а саме: договір застави майнових прав на грошові кошти згідно з договором банківського вкладу, що належать ОСОБА_2.

Згідно Договору застави майнових прав №НКЛ-2004202/1/S1 від 20.06.2014р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, відповідно до умов цього Договору предметом застави є майнові права на отримання грошових сум в повному обсязі, включаючи право на отримання суми депозитного вкладу в розмірі 4700000 грн, пені та штрафів, які існують на дату укладання цього Договору або виникнуть у майбутньому у ОСОБА_2 з Договору №002-20571-130614 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у гривнях, укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк» 13.06.2014р., та додаткових договорів до нього. (а.с. 33)

30.10.2014р. постановою Правління Національного банку України №692/БТ, з відміткою «банківська таємниця», «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.

17.01.2015р. між позивачем та ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до положень якого останній передав позивачу право вимоги належного виконання зобов'язань ПП «Полтавський ливарно-механічний завод» за Договором поруки №НКЛ-2004202/1 від 20.06.2014р., укладеним між ОСОБА_2 та приватним підприємством. (а.с. 20)

Згідно пункту 2 цього Договору право вимоги за основним договором відступається частково, а саме - в частині регресної вимоги ОСОБА_2, як первісного кредитора у зобов'язанні, до ПП «Полтавський ливарно-механічний завод», як боржника, щодо обов'язку останнього повернути йому кошти в розмірі 33000 грн, що були списані з його депозитного рахунку в рахунок виконання зобов'язань перед ПАТ «Дельта Банк» за основним договором.

Аналогічні за попереднім договором обставини викладені у іншому Договорі №6 про відступлення права вимоги від 29.01.2015р. щодо суми коштів 120000 грн. (а.с. 21)

В обидвох договорах про відступлення права вимоги позивачем у реквізитах договору зазначено його банківський рахунок у ПАТ «Дельта Банк» - НОМЕР_2

Згідно Актів прийому-передачі від 29.01.2015р. позивачем від ОСОБА_2 прийнято кредитні документи відповідно до договорів про відступлення права вимоги від 17.01.2015р. №3 та від 29.01.2015р. №6, а саме - договір кредитної лінії №НКЛ-2004202/1 від 20.06.2014р., договір поруки №НКЛ-2004202/1 від 20.06.2014р., договір застави майнових прав №НКЛ-2004202/1/S1 від 20.06.2014р., договір кредитної лінії №НКЛ-2004202/1 від 20.06.2014р, договір поруки №НКЛ-2004202 від 20.06.2014р., договір застави майнових прав №НКЛ-2004202/1/S1 від 20.06.2014р., про що відповідними листами повідомлено ПП «Полтавський ливарно-механічний завод». (а.с. 22 - 25 )

В цей же день 29.01.2015р. позивачем подано до ПП «Полтавський ливарно-механічний завод» дві вимоги про виплату йому грошових коштів в сумах 33000 грн та 120000 грн на праві вимоги погашення боргу підприємства перед ОСОБА_2 в зобов'язаннях, що виникли на умовах договору поруки від 20.06.2014р. №НКЛ-2004202/1. (а.с. 26 - 27)

Згідно платіжних доручень №1987 та №5 від 17.01.2015р. та 29.01.2015р. на банківський рахунок позивача НОМЕР_2 від ПП «Полтавський ливарно - механічний завод» зараховано грошові кошти в наступних сумах - 33000 грн та 120000 грн, призначення платежу - «перерахування згідно вимоги від 17.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №3 від 17.01.2015р. (а.с. 12 - 13)

02.02.2015р. між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір №001-16508-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях НОМЕР_1. (а.с. 14)

Відповідно до пункту 1.2 Договору сума вкладу складає 135000 грн.

Пунктом 1.8 Договору визначено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого у банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору.

Згідно виписки по особовим рахункам з 02.02.2015р. по 13.11.2015р., реєстру операцій (транзакцій) та згідно платіжного доручення №45278752 позивачем на його вкладний (депозитний) рахунок внесено грошові кошти в сумі 135000 грн. (а.с. 15 - 16; а.с. 83)

Судами встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 віднесено ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та визнано такою, що втратила чинність постанову від 30.10.2014р. №692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних». (а.с. 67 - 68)

02.03.2015р. Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №51 про початок процедури виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. (а.с. 69)

Рішеннями Виконавчої дирекції Фонду від 08.04.2015р. №71 та від 03.08.2015р. №147 вирішено продовжити строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» по 02.10.2015р. (а.с. 70 - 71)

17.09.2015р. відбулось засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду від 29.05.2015р. №408. (а.с. 75 - 77)

За наслідками засідання прийнято рішення про затвердження результатів перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно переліку, наведеному у Додатку №1, про видання відповідного наказу щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на рахунки перераховані іншими фізичними особами та які є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону із застосуванням відповідних наслідків.

Крім того, у Додатку №3 до цього Протоколу наведено перелік нікчемних договорів банківського вкладу.

За порядковими номерами №37 та №38 у Додатку №1 до вказаного протоколу засідання Комісії міститься банківський рахунок позивача НОМЕР_2, та вчинення банківських операцій від 17.01.2015р. та від 29.01.2015р. по перерахуванню коштів на його рахунок від ПП «Полтавський ливарно - механічний завод» в сумах 33000 грн та 120000 грн, за призначенням платежів - перерахування згідно вимоги від 17.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №3 від 17.01.2015р. та згідно вимоги від 29.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №6 від 29.01.2015р. (а.с. 79)

Наказом Уповноваженої особи Фонду від 18.09.2015р. №822 прийнято рішення про застосування наслідків нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів на рахунки фізичних осіб з рахунків юридичних осіб та ФОП на рахунки фізичних осіб - клієнтів банку, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та перелік яких наведено у Додатку №1. (а.с. 78)

У Додатку №3 до протоколу засідання Комісії наведено договір банківського вкладу позивача №001-16508-020215 від 02.02.2015р. (а.с. 81)

Листом від 29.09.2015р. №9294/180 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про нікчемність транзакцій (операцій) по перерахуванню коштів:

від 17.01.2015р. в сумі 33000 грн на поточний (картковий) рахунок позивача НОМЕР_2 від юридичної особи - клієнта Банку ПП «Полтавський ливарно - механічний завод», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування згідно вимоги від 17.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №3 від 17.01.2015р. без ПДВ»;

від 29.01.2015 року в сумі 120000 грн на поточний (картковий) рахунок позивача НОМЕР_2 від юридичної особи - клієнта Банку ПП «Полтавський ливарно - механічний завод», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування згідно вимоги від 29.01.2014р. щодо договору про відступлення права вимоги №6 від 29.01.2015р.»,

та Договору банківського вкладу (депозиту) №001-16508-020215 від 02.02.2015р., на який були залучені кошти, отримані внаслідок зазначених нікчемних транзакцій, згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с. 17)

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015р. №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 02.10.2015р. №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації банку, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора банку, визначені статтями 37, 38, 51, частинами 1, 2 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. строком на два роки з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно. (а.с. 72)

Оголошення про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» опубліковано у газеті «Голос України» від 08.10.2015р. №187 (6191).

Судами встановлено, що договір банківського вкладу позивача визнано нікчемним на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з чим його не включено до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і на нього поширюються гарантії вкладника неплатоспроможного банку. При цьому суди виходили з того, що Уповноваженою особою Фонду не надано належних та допустимих доказів та не доведено, що перерахування грошових коштів на загальну суму 153000 грн з поточного рахунку юридичної особи ПП «Полтавський ливарно - механічний завод» на поточний рахунок позивача відбулося в порушення вимог діючого законодавства України, при цьому в матеріалах справи відсутні будь - які докази того, що вищевказані Договори про відступлення права вимоги, укладені між ОСОБА_2 та позивачем у січні 2015 року визнані недійсними у встановленому законом порядку, також Уповноваженою особою Фонду не надано доказів та не доведено, що умови укладеного договору банківського вкладу передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання переваг позивачу чи кредиторам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, крім того, позивач є вкладником, а не кредитором ПАТ «Дельта Банк», а тому є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Суди виходили з безпідставності доводів Уповноваженої особи Фонду про нікчемність транзакцій та договору банківського вкладу, у зв'язку із тим, що ці операції не передбачали фактичного переміщення «реальних» грошових коштів, а часткове штучне погашення кредиту відбулося без залучення зовнішніх надходжень, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність транзакцій (операцій) щодо перерахування коштів від юридичної особи на рахунок позивача на виконання умов Договорів про відступлення права вимоги №3 від 17.01.2015р. та №6 від 29.01.2015р. та укладеного Договору банківського вкладу (депозиту) від 02.02.2015р., а факт перерахування ним з власного поточного рахунку на власний вкладний (депозитний) рахунок грошових коштів у розмірі 135000 грн відповідачами не заперечується.

При цьому суди виходили з того, що зі змісту договорів про відступлення прав вимог № 3 від 17.01.2015р. та №6 від 29.01.2015р., які були укладені між позивачем та ОСОБА_2, і які укладались відповідно до вимог статей 512 - 519 Цивільного кодексу України, банк не був стороною вказаних договорів, а виконав функцію обслуговування розрахунків між сторонами вказаних правочинів.

Крім того, суди виходили з того, що відповідно до положень Цивільного кодексу України договір банківського вкладу може бути визнаний нікчемним в судовому порядку, проте відповідного судового рішення щодо визнання транзакцій (операцій) з перерахування грошових коштів з поточного рахунку юридичної особи ПП «Полтавський ливарно - механічний завод» на поточний рахунок позивача на виконання Договорів про відступлення прав вимоги №3 від 17.01.2015р. та №6 від 29.01.2015р., укладених між ним та ОСОБА_2, а також Договору банківського вкладу (депозиту) №001-16508-020215 «Лояльний» у гривнях від 02.02.2015р. недійсними Уповноваженою особою Фонду надано не було.

Також суди виходили з того, що переказ грошових коштів здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, тобто до 02.03.2015р., вказані грошові кошти за своєю правовою природою є власністю позивача, та розміщувалися на його поточному рахунку, який було відкрито у ПАТ «Дельта Банк».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов'язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми коштів за вкладом, суди виходили з передчасності таких вимог, заявлених на майбутнє.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів частково погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та банком укладено договір банківського вкладу, позивач в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову частково.

Така обставина як наявність руху коштів по рахункам інших клієнтів банку, які мали на той час великі вклади, та відповідно до яких в цей час проводились операції по рахункам вкладників, не може бути підставою для відмови позивачу у включенні до переліку вкладників.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв'язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

В той же час, у постанові від 04.07.2018р. №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання відповідачем нікчемним укладеного з позивачем договору.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним, не можуть бути розглянуті в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню в частині позовних вимог щодо нікчемності правочину із закриттям в цій частині провадження у справі, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись статтями 238, 349, 350, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.05.2017р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017р. скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» щодо визнання нікчемними транзакцій (операцій) та договору банківського вкладу №001-16508-020215 від 02.02.2015р., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», а також в частині скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання нікчемними транзакцій (операцій) по перерахуванню коштів та зазначеного договору банківського вкладу, оформленого наказом від 18.09.2015р. №822 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» та застосування наслідків нікчемності, а провадження у справі в цій частині позовних вимог закрити.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.05.2017р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

М.І. Гриців

В.М. Кравчук