Справа № 464/485/19
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/485/19
пр.№ 2-а/464/58/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Кравс С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УПП у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №475911 від 20.01.2019. В обґрунтування позову покликається на те, що вказаною постановою визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Так, згідно з оскаржуваною постановою, останній 20.01.2019 об 11:05 год на вул. Вітовського, 50 у м. Львові на дорозі з двостороннім рухом здійснив виїзд на бік дороги зустрічного руху, чим порушив п. 11.4 в ПДР України. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував та був зупинений працівниками патрульної поліції безпідставно, жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано. Окрім цього, приймаючи оскаржувану постанову, інспектор допустив ряд процесуальних порушень, чим грубо порушив його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, позбавив права на захист шляхом безпідставного ігнорування клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості скористатися правовою допомогою, не повідомив про дату та час розгляду справи та виніс постанову фактично без розгляду справи по суті на місці зупинки, оскільки надав таку лише для ознайомлення та підписання. У звязку з чим, просив скасувати оскаржувану постанову. Окрім цього, просив суд стягнути з УПП у Львівській області ДПП судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

У судове засідання 15.04.2019 позивач та його представник не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили суд такий задовольнити. У одному з попередніх судових засідань позов підтримали повністю із підстав, що у такому викладені.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позовну заяву не надали. На адресу суду від УПП у Львівській області ДПП надійшов лист, згідно з яким забезпечити явку інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 не виявилось можливим, оскільки останній переведений з УПП у Львівській області для подальшого проходження служби до ГУ НП у Львівській області на підставі наказу ДПП №89 о/с від 07.02.2019.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Постановою серії НК №475911 від 20.01.2019, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 6).

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 20.01.2019 об 11:05 год, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», р.н. JRV 579, на вул. Вітовського, 50 у м. Львові, на дорозі з двостороннім рухом, здійснив виїзд на бік дороги зустрічного руху, чим порушив вимоги п. 11.4 в ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач 21.01.2019 звернувся до відповідача УПП у Львівській області ДПП з скаргою про її скасування (а.с. 8).

Рішенням начальника Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_3 №29 від 24.01.2019 постанову серії НК №475911 від 20.01.2019 залишено без змін, скаргу без задоволення (а.с. 9-10).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і пята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і пятою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення (місці зупинки), а тому доводи позивача щодо недотримання відповідачем процедури розгляду справи є недостатньо обґрунтованими.

Разом з тим, положеннями ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11.4 визначено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

На виконання ухвали суду від 05.03.2019 про витребування доказів УПП у Львівській області ДПП надано відеозапис події, що мала місце 20.01.2019 об 11:05 год на вул. Вітовського, 50 у м. Львові. Проте, на оглянутому відеозаписі з відеореєстратора поліцейського жодним чином не зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 пункту 11.4 Правил дорожнього руху України, а лише містяться дані щодо підписання позивачем оскаржуваної постанови.

Таким чином, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано та оскаржувана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем такого адміністративного правопорушення.

Враховуючи усе вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а відтак позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Решта доводів позивача щодо допущених інспектором порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення висновків суду не спростовують та не змінюють.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, а саме, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує положення ч. 5 ст. 134 КАС України, за якими розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Порядок, умови та обставини, які суд має враховувати при розподілі судових витрат, передбачені ст. 139 КАС України. Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката ОСОБА_4 суду надано копію витягу з договору про надання правової допомоги №012001/19, укладеного між ним та ОСОБА_1 20.01.2019, ордер на надання правової допомоги серії ЛВ №139375, розрахунок судових витрат та акт виконаних робіт про надання юридичних послуг від 30.01.2019, згідно з яким загальна сума витрат на правничу допомогу, що підлягає компенсації, склала 4 760 грн. (зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції 2 040 грн., отримання доказів для адміністративного позову, виготовлення копій документів 680 грн., підготовка адміністративного позову 2 040 грн.), узгоджена сума наданих юридичних послуг згідно з договором 5 000 грн., а також копію квитанції про сплату позивачем 5 000 грн. за договором про надання правової допомоги №012001/19 (а.с. 22-28).

Враховуючи складність справи та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений ним на надання відповідних послуг, а також пропорційність, розумність та співмірність розміру судових витрат до предмета спору, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат, понесених адвокатом ОСОБА_4 на професійну правничу допомогу, з 5 000 грн. до 1 000 грн., що підлягають стягненню в користь позивача з відповідача УПП у Львівській області, беручи до уваги, що інший відповідач, інспектор патрульної поліції ОСОБА_2, при прийнятті оскаржуваної постанови діяв від імені вказаного управління.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 121, 139, 134, 242, 244-246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Постанову серії НК №475911 від 20.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.