Справа № 140/219/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/219/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
при секретарі Головатій І.В.,
за участю представника позивача Степанюка С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 адміністративний позов у даній справі задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 10 січня 2019 року №UA205110/2019/000039/2. В судовому засіданні 29.03.2019 представник позивача Степанюк С.Є. подав письмову заяву про намір подати докази протягом п'яти днів після ухвалення рішення на підтвердження судових витрат позивача та стягнення їх розміру з відповідача шляхом постановлення додаткового рішення.

03.04.2019 адвокат Степанюк С.Є. звернувся в суд із заявою в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Волинської митниці ДФС на користь позивача судових витрат в сумі 9775,98 грн., що складаються із сплаченої суми судового збору - 768,40 грн.; комісії банку за трансакцією щодо сплати судового збору - 15,68 грн.; витрат на правничу допомогу адвоката - 7491,90 грн.; витрат, пов'язаних із залученням перекладача - 1500,00 грн. (а.с.126-127).

Дана заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 12:00 год. 15.04.2019.

У клопотанні Волинської митниці ДФС від 12.04.2019 відповідач просив зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката з тих підстав, що послуги по наданню консультацій та роз'яснень, вартість яких склала 1921 грн., охоплюються загальною діяльністю адвоката та повинні входити до складу послуги «підготовка позову», а отже не можуть бути самостійною складовою витрат на правову допомогу. При цьому, жодних робіт чи послуг, які б полягали у надісланні адвокатського запиту з метою отримання документів, збір доказів, здійснення інших дій, на вчинення яких було необхідно витратити кошти та час, адвокатом не здійснено. Окрім того вказує, що дана справа є немайновою та не несе жодного публічного інтересу. Зазначає, що відповідно до меморіального ордеру №@2PL164249 від 29.03.2019 року міститься посилання на акт виконаних робіт від 29.03.2019 року. Проте, до заяви про винесення додаткового рішення даний акт доданий не був. Таким чином, враховуючи всі аспекти цієї справи, а також час, який необхідно витратити адвокату на підготовку матеріалів до суду як кваліфікованому фахівцю, вважає, що підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу (а.с.139-140).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав свою заяву з підстав, викладених у ній.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду заяви (а.с.141).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 3 частини першої, третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, другою статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п'ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин сьомої, дев'ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов'язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну допомогу адвоката надано суду договір про надання правничої допомоги від 15.01.2019 №6/19, укладений між Бюро адвоката Сергія Степанюка (виконавець) та позивачем ОСОБА_2 (замовник) (а.с.128).

Так, відповідно до п.п.1.1 п.1 вказаного договору виконавець бере на себе зобов'язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов'язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами. Як передбачено п.п.1.2 п.1 договору, виконавець відповідно до узгоджених сторонами доручень, зокрема, надає замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього, представляє замовника з усіма правами, які надано законом позивачу, в судах та інших органах з правом подання заяв, клопотань, пояснень, доказів та вчинення інших дій щодо захисту прав та інтересів замовника. За правову допомогу, передбачену в п.п.1.2 договору, замовник сплачу виконавцю винагороду в розмірі, визначеному додатком №1 до цього договору (п.п.3.1 п.3 договору).

Додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №6/19 від 15.01.2019 (а.с.129) визначено розмір винагороди адвоката за наступні послуги:

1) консультація і роз'яснення з питань митного оформлення і оподаткування товарів - 960,50 грн. за одну годину (до вартості послуг включено ознайомлення і опрацювання наданих замовником документів);

2) складання позовної заяви - 1500,00 грн. (включає витрати послуг помічника, витрати на виготовлення, друкування, копіювання документів і необхідних додатків до позовної заяви);

3) складання письмових заяв, клопотань, заперечень на стадії розгляду справи судом першої інстанції - 160,45 грн. за один документ (включає витрати послуг помічника, витрати на виготовлення, друкування, копіювання документів і необхідних додатків до позовної заяви);

4) участь у судовому засіданні в суді першої інстанції - 3000,00 грн. (+750,00 грн.) (вартість передбачає участь в судових засіданнях в межах одного судового дня, за кожен наступний судовий день додатково оплачується 750,00 грн.).

На підтвердження понесених витрат, пов'язаних зі сплатою професійної допомоги адвоката, представником позивача надано рахунок від 29.03.2019 №6/19-1 на суму 8991,90 грн. (а.с.131).

У рахунку №6/19-1 на надані адвокатом Степанюком С.Є. послуги замовнику ОСОБА_2 з надання правничої допомоги щодо оскарження неправомірних рішень суб'єкта владних повноважень при митному оформленні органами доходів і зборів ввезеного в Україну автомобіля та понесені витрати зазначено, що винагорода адвоката за надані послуги становить 8991,90 грн. та включає в себе:

1) надані послуги консультації та роз'яснення з питань: митного оформлення товарів (транспортних засобів); оподаткування товарів (транспортних засобів), що ввозяться в Україну громадянами-фізичними особами; застосування законодавства про митну справу, про оподаткування, про порядок вирішення спорів з органами доходів та зборів; способів захисту прав та законних інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень - 2 год. на загальну суму 1921,00 грн.,

2) складання позовної заяви - 1 год. на загальну суму 1500,00 грн.,

3) складання відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, складання заяви про постановлення додаткового рішення судом першої інстанції - 2 документа на загальну суму 320,90 грн.,

4) участь у судовому розгляді - 2 два судових дні на загальну суму 3750,00 грн.

Крім того, у рахунок №6/19-1 також включені витрати адвоката, пов'язані з виконанням договору про надання правничої допомоги, що не включені у винагороду адвоката, зокрема, оплата послуг перекладача з перекладу виконаних на німецькій мові документів на автомобіль VW Touareg, номер кузова НОМЕР_1, які подавались ОСОБА_2 до митного оформлення, та здійснені «Бюро перекладів «Емігрант» (ФОП ОСОБА_3.) на підставі рахунку-заявки на виконання перекладу в сумі 1500,00 грн.

Відповідно до меморіального ордеру від 29.03.2019 №@2PL164249 позивачем сплачено грошові кошти за послуги адвоката згідно акту виконаних робіт від 29.03.2019 в загальній сумі 8991,90 грн. (а.с.132).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги не складався, у меморіальному ордері невірно зазначено «згідно акту виконаних робіт від 29.03.2019», оскільки оплата послуг проводилась на підставі виставленого рахунку №6/19 від 29.03.2019, а тому посилання представника відповідача на те, що до заяви про винесення додаткового рішення не додано акт виконаних робіт, є безпідставним.

Вирішуючи питання обґрунтованості доказів, поданих представником позивача на підтвердження понесених позивачем судових витрат, суд враховує наступне.

Так, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 у даній справі судовий збір вже стягнутий на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС в сумі 768,40 грн., а тому вказані витрати не можуть бути повторно стягнуті з відповідача (а.с.111-122).

Крім того, на підтвердження понесених витрат, пов'язаних із залученням перекладача, надано заявку на виконання замовлення від 19.03.2019, якою обумовлено надання Бюро перекладів «Емігрант» послуг ОСОБА_2 з перекладу документів митного оформлення автомобіля з німецької мови на українську мову вартістю 1500,00 грн. (а.с.133). Однак будь-яких розрахункових документів (квитанції, платіжного доручення, корінця до прибуткового касового ордеру тощо) на підтвердження факту оплати вказаних послуг до матеріалів заяви не додано. Відтак, витрати, пов'язані із залученням перекладача, в сумі 1500,00 грн. позивачем документально не підтверджені.

Водночас суд зазначає, що відповідь на відзив відповідача дублює обставини, які викладені в позовній заяві, та не містить нових доводів, які б не були зазначені у позовній заяві, отже заявлені до стягнення витрати адвоката по складенню відповіді на відзив в сумі 160,45 грн. є необґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу на користь позивача, суд дійшов висновку, що факт понесення позивачем судових витрат в сумі 7347,13 грн. підтверджується належними та допустимими доказами, а решту витрат в сумі 1660,45 грн., а саме: складання відповіді на відзив відповідача на позовну заяву та оплату послуг перекладача, повинен понести позивач. При цьому доводи відповідача, що послуги по наданню консультацій та роз'яснень на суму 1921,00 грн. охоплюються загальною діяльністю адвоката та не можуть бути самостійною складовою витрат на правничу допомогу, суд до уваги не бере, оскільки вказана обставина не є підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат чи зменшенні їх розміру, так як такі послуги чітко передбачені договором від 15.01.2019 №6/19.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що подані позивачем документи є належними та допустимими доказами фактичного понесення нею судових витрат в сумі 7347,13 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС (Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 7347,13 грн. (сім тисяч триста сорок сім грн. 13 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Додаткове рішення складено в повному обсязі 22 квітня 2019 року.