Справа № 712/4428/19
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/4428/19
Провадження № 2-а/712/143/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській ДПП України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 539961 від 20.03.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 3 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській ДПП України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 539961 від 20.03.2019 року, посилаючись на те, що 20.03.2019 року інспектор патрульної поліції роти № 3 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській ДПП України лейтенант поліції ОСОБА_2 склав на нього постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 539961 від 20.03.2019 року за те, що він перевищив встановлене обмеження швидкості на 20 км/год. та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за ч. 1 ст.122 КУпАП. Вважає дії відповідача незаконними.

Так, дійсно, він керував автомобілем на ділянці дороги, де встановлено обмеження швидкості 50 км/год. зі швидкістю 69 км/год. Проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.122 КУпАП наступає за перевищення встановленого обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год. За таких обставин в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.122 КУпАП, а постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 539961 від 20.03.2019 року підлягає скасуванню.

Так, як він не перевищив встановлене обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год., вважає постанову серії ДП18 № 539961 від 20.03.2019 року незаконною. А відповідач порушив ту єдину та вичерпну процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП, а саме: відповідно до ст. 268 КУпАП не надав змоги ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справу про адміністративне правопорушення розглянув без моєї присутності.

Згідно ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не вирішив такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Перед розглядом справи не представився, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не розяснив мені мої права і обовязки. Не заслухав мене, не дослідив докази і не вирішив його клопотання (ст. 279 КУпАП).

Відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП не зясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний він в його вчиненні, чи підлягаю адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не зясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №539961 від 20.03.2019 року винесена з повним та всебічним ігноруванням вимог КУпАП та Конституції України, а тому підлягає скасуванню.

Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 539961 від 20.03.2019 року.

Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

17.04.2019 року до суду від відповідача інспектора патрульної поліції роти № 3 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській ДПП України лейтенанта поліції ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що зважаючи на те, що водій транспортного засобу Lifan Х60, номерний знак НОМЕР_1 на 74 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія с. Підгорівка рухався зі швидкістю 79 км/год. перевищуючи обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України (швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM ТС 000693), він, як інспектор роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_3 не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову серії ДП18 №539961 від 20.03.2019 року.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Між іншим, незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши відеозапис, вважає за наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 539961 від 20 березня 2019 року складеної інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3, вбачається, що водій ОСОБА_1 20.03.2019 року, близько 14 год. 32 хв., керуючи транспортним засобом Lifan Х60, номерний знак НОМЕР_1 на 74 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія с. Підгорівка рухався зі швидкістю 79 км/год. перевищуючи обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM ТС 000693.

З компакт-диску, який було долучено до матеріалів справи Управлінням патрульної поліції в Полтавській області та який суд оглянув, чітко зафіксовано факт перевищення швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год. автомобілем під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення Органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п.п. «б» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що 20.03.2019 року інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 ухвалено постанову серії ДП18 № 539961 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 20.03.2019 року, близько 14 год. 32 хв., керуючи транспортним засобом Lifan Х60, номерний знак НОМЕР_1 на 74 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія с. Підгорівка рухався зі швидкістю 79 км/год. перевищуючи обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM ТС 000693.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Термін «населений пункт» наведений в п. 1.10 ПДР України має значення як забудована територія, вїзд на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

В п.п. 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, в тому числі: Ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних обєктів, територій, де діють спеціальні правила.

Знак 5.45 «Початок населеного пункту» ПДР України застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак установлюється на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» ПДР України інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Пунктом 8.2.1 ПДР України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки: 5.45 «Початок населеного пункту «Підгорівка»,. 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» на 74 км автодороги М-22 Полтава - Олександрія відповідають вимогам Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні вимоги. Правила застосування» ДСТУ 4100:2014 не закриті та є видимими учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Зупинивши, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначений автомобіль, відповідач згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що зафіксовано на компакт-диску наданим відповідачем.

Надалі, відповідач згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо предявлення посвідчення водія.

Після перевірки документів відповідач згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому розяснив позивачеві права та обовязки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

З адміністративного позову вбачається, що позивач не заперечує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він керував, вище вказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що позивач рухався з перевищенням швидкості руху в населеному пункті, що є порушенням п. 12.4 ПДР України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Посилання позивача, зазначені в адміністративному позові, про те, що в населеному пункті він рухався на транспортному засобі зі швидкістю 69 км/год. суд не може взяти до уваги, оскільки позивачем на підтвердження даного факту не надано підтверджуючого доказу. Крім того, вказаний факт спростовується фото/відеозаписом зафіксованим на прилад TRUCAM ТС 000693 (файл _rА000_0320_1432361, фото _rА000_0320_143236).

Також, суд критично оцінює доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку розгляду справи, оскільки вказаний факт спростовується відеозаписом зафіксованим на нагрудну відеокамеру, а саме з файлу вбачається, що водія ОСОБА_1 ознайомлено з інформацією зафіксованою на прилад TRUCAM ТС 000693, а з файлу вбачається, що водія ОСОБА_1 повторно ознайомлено з інформацією зафіксованою на прилад TRUCAM ТС 000693, повідомлено про розгляд справи за порушення п. 12.4 ПДР України, розяснено права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, з файлу вбачається оголошення постанови водію ОСОБА_1, ознайомлення його зі змістом постанови та вручення копії постанови.

Розглянувши справу, відповідач відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії НК №282177 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Надалі відповідач згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію.

Також, позивачу було розяснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

У відповідності ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, обґрунтування правомірності дій та прийнятого рішення відповідач зазначає у відзиві.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В свою чергу позивач, всупереч вищезазначеним вимогам законодавства, ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем так і при поданні позовної заяви до суду доказів на підтвердження факту не перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, не надав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до висновків Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Права, якими наділений позивач відповідно до ст. 268 КУпАП, в тому числі, право подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою мають бути реалізовані особою одразу на місці вчинення правопорушення без намагання затягнути процес розгляду справи шляхом відтермінування або перенесення на інший день та без впливу на можливість працівником поліції прийняти постанову на місці вчинення правопорушення. Відкладення даних питань на інший день або час не передбачено діючим законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі за допомогою службової нагрудної відеокамери, яка розміщена на одязі поліцейських зафіксований розгляд справи про адміністративне правопорушення, який записаний на dvd-диск та доданий до відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000693 є придатним до застосування.

Можливість використання виробу TruCAM також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального звязку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Додаткове розяснення з цього питання було викладено у відповіді Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 23.01.2019 вих. № 3423- 08/3679-09.

Позиція щодо правомірності використання поліцією лазерних вимірювачів швидкості ТruСАМ та належності доказів, отриманих з цих пристроїв, була застосована у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 року у справі № 234/17178/18, у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 року у справі № 554/10393/18, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019року у справі № 359/9278/18 та у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 року у справі № 857/874/19.

Враховуючи вищевикладене, та з огляду на приписи чинного законодавства України, лазерні вимірювачі швидкості ТruСАМ, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості ТruСАМ до застосування.

Відповідно до «Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції» затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016 року, поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне виявлення правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до ч. 4 Розділу І вказано Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122.

За нормою ч. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Суд враховує, що приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією, які у свою чергу передбачають можливість винесення постанови саме на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 539961 інспектор роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_3 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 3 ст. 194, 227-228, ч. 4 ст. 229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, ст.ст. 9, 122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 276, 280, 283 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській ДПП України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 539961 від 20.03.2019 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: