Справа № 0540/9285/18-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року справа №0540/9285/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: ОСОБА_1, суддів: Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Кобець О.А., за участю представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вестастрой" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 р. у справі № 0540/9285/18-а (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми Ш від 10.09.2018 №, №, №, №, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Вестастрой» (далі позивач, ПрАТ «Вестастрой») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області), в якому просило:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 вересня 2018 року № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 340,31грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 вересня 2018 року № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 9676,57грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 вересня 2018 року № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 4567,65грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 вересня 2018 року № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 68959,07грн.;

зобовязати Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» шляхом виключення суми з основного платежу земельного податку в розмірі 7906,41 грн., та з основного платежу орендна плата за землю в сумі 61180,35 грн. (том 1 а.с.5-11).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 805/4575/16-а позов задоволено частково, а саме суд:

визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 вересня 2018 року № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 340,31грн.

визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 вересня 2018 року № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 9676,57грн.

визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 вересня 2018 року № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 4567,65грн.

визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 вересня 2018 року № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 68959,07грн.

Стягнув на користь Приватного акціонерного товариства ВЕСТАСТРОЙ за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області судовий збір в розмірі 7048 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з таким рішенням в частині відмови в задоволені позовних вимог про зобовязання Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» шляхом виключення суми з основного платежу земельного податку в розмірі 7906,41 грн., та з основного платежу орендна плата за землю в сумі 61180,35 грн., подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду в зазначеній частині є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення в цій частині, про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями було нараховано тільки штрафні санкції, тому їх скасування ніяким чином не вплине на відображення змін в інтегрованій картці щодо виключення суми з основного платежу земельного податку в розмірі 7906,41 грн., та з основного платежу орендна плата за землю в сумі 61180,35 грн., оскільки вони не нараховувались спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство ВЕСТАСТРОЙ зареєстроване як юридична особа.

Відповідно до договорів оренди землі від 12 листопада 2010 року №1136 та від 19 жовтня 2016 року укладених з Краматорською міською радою, ПрАТ Вестастрой орендує земельні ділянки площею 0,0535га та 1,0505га (том 2 а.с.4-13).

16 серпня 2018 року відповідачем була проведена камеральна перевірка позивача щодо своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з земельного податку за серпень-грудень 2013 року, січень-грудень 2014 року, січень-грудень 2015 року, січень,червень-грудень 2016 року, січень-квітень 2017 року, з орендної плати за жовтень-грудень 2013 року, січень-грудень 2014 року, січень-грудень 2015 року, січень,липень-грудень 2016 року, січень-квітень, червень-серпень 2017 року, за результатами якої було складено акт від 16 серпня 2018 року №160/05-99-44-07/30073921. За висновками акту перевірки було встановлено несвоєчасна сплата самостійно визначеного грошового зобовязання.

10 вересня 2018 року відповідачем відповідно до акту перевірки від 16 серпня 2018 року №160/05-99-44-07/30073921 та на підставі статті 126 Податкового кодексу України були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 340,31грн;

- № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 9676,57грн;

- № форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 4567,65грн.

-№ форми Ш, яким Приватному акціонерному товариству ВЕСТАСТРОЙ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 68959,07грн.

30.01.2014 позивачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію з земельного податку за 2014 р. - за адресою вул. Обїзна, 1 нараховано земельного податку в сумі 4587, 33 грн. зарік ( з січня по листопад 2014р. по 382, 28 грн., за грудень 2014р. - 382, 25 грн.) за адресою: вул. Двірцева, 4а в сумі 1 682, 02 грн. за рік (з січня по листопад 2014р. -140, 17 грн., за грудень 2014р. - 140, 15 грн.), за адресою: вул. Вознесенського, 25 - у сумі 4 805, 78 грн. за рік (з січня по листопад 2014р. по 400, 48 грн., за грудень 2014р. - 400, 50 грн.), а також податкову декларацію з орендної плати за землю за 2014р. - за адресою: вул. Двірцева, А. нараховано орендної плати за землю у сумі 27 462, 48 грн. за рік (по 2288, 54 грн. щомісячно), за адресою: вул.. Восьмиквартирна, 1-у сумГ58"237, 64 грн. за рік (з січня по листопад 2014р. по 4853, 14 грн., за грудень 2014р. - 4853, 10 грн.).

Також, позивачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію з земельного податку за 2015 р. та нараховано податкове зобовязання (за 3 земельними ділянками) в сумі 13 833, 43 грн. у рік (з січня по листопад 2015р. по 1152, 79 грн., за грудень 2015р. - 1 152, 74 грн.), а також податкову декларацію з орендної плати за' землю за 2015р., за якою нараховано орендної плати за двома земельними ділянками в сумі 107 039,59 грн. за рік (з січня по листопад 2015р. по 8 919, 97 грн., за грудень 2015р. - 8 919, 92 грн.)

Позивачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію з земельного податку за 2016 р.та нараховано податкове зобовязання (за 3 земельними ділянками) в сумі 19823,31 грн. у рік (з січня по листопад 2016р. по 1 651, 94 грн., за грудень 2015р. - 1 651, 97 грн.), а також подано податкову декларацію з орендної плати за землю за 2016р., за якою нараховано орендної плати ( за 2 земельними ділянками) у сумі 153 389, 10 грн. у рік (з січня по листопад 2015р. по 12 782, 43 грн., за грудень 2015р. - 12 782, 37 грн.).

15.06.2017 позивачем засобами електронного звязку було подано уточнюючу податкову декларацію з земельного податку за 2014р., за якою підлягало зменшенню зобовязання за 3 земельними ділянками у сумі 7 906, 41 грн. за рік (за квітень 2014р. - 523 грн., з травня по листопад 2014р. по 922, 93 грн., грудень 2014р. - 922, 90 грн.). а також, уточнену податкову декларацію з орендної плати за землю за 2014р., за якою підлягало зменшенню зобовязання за 2 земельними ділянками у сумі 61 180, 35 грн. у рік (за квітень 2014р. - 4 046, 95 грн., з травня по листопад 2014р. - по 7 141, 68 грн., за грудень 2014р. - 7 141, 64 грн.). Документи не було прийнято з посиланням на закінчення строків давності. .

16.06.2017 позивачем засобами електронного звязку було подано уточнюючу податкову декларацію з земельного податку за 2015р., за якою було зменшено податкові зобовязання з земельними ділянками у сумі 13 833, 43 грн. за рік (з січня по листопад 2015р. 1 152, 79 грн., за грудень 2015р. - 1 152, 74 грн.), а також уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю за 2015р., за якою було зменшено податкові зобовязання за 2 земельними ділянками в сумі 107 039, 59 грн. за рік (з січня по листопад 2015р. по 8 919, 97 грн., за грудень 2015р. - 8 919, 92 грн.). Документи було прийнято.

15.06.2017 позивачем засобами електронного звязку було подано уточнюючу податкову декларацію з земельного податку за 2016р., за якою було зменшено податкові зобовязання в сумі 8 645,17 грн. (з січня по травень 2016р. - по 1 651, 94 грн., червень 2016р. - 385, 44 грн.), а також уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю за 2016р. від 16.06.2017р., за якою було зменшено податкові зобовязання в сум 73 712, 01 грн. (з січня по травень 2016р. по 12 782, 43 грн., за червень 2016р. - 9 799, 86 грн.), потім уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю від 22.06.17р., якою було збільшено податкове зобовязання на суму 6 817, 30 грн. за червень 2016р. Документи було прийнято.

Отже, суми податкового зобовязання які позивач просить виключити з інтегрованої картки з плати за землю є самостійно задекларованими сумами з квітня по грудень 2014 року за податковими деклараціями з земельного податку за 2014 р. та з орендної плати за землю за 2014р., які відповідачем не зменшені за уточнюючими податковими декларація за 2014р., у звязку з пропуском строку їх подання.

Також, позивачем були отримані Сертифікати (висновки) про настання обставин непереборної сили від 5 вересня 2014 року № 2889/05-4, № 2891/05-4, якими було засвідчено настання обставин непереборної сили з 14 квітня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень суд дійшов висновку, що в період з 2014 року позивач відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VII) був звільнений від сплати орендної плати з юридичних осіб та земельного податку.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині зобовязання внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю шляхом виключення сум земельного податку та орендної плати за землю, суд дійшов висновку, що скасування податкових повідомлень-рішень як наслідок покладає обовязок на контролюючий орган по відображенню відповідних показників в інтегрованій картці платника податку, з огляду на, що дані позовні вимоги є передчасними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Так, відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України (далі ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України (тут і надалі - в редакції на період, який перевірявся) передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Тобто, суми податкових зобовязань, самостійно задекларовані платником податком у податковій звітності, є узгодженими грошовими зобовязаннями з певного податку.

При цьому у відповідності до абз.1 п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Статтею 102 ПК України, в свою чергу, визначається строк у 1095 днів, що відраховується від дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Отже, пунктом 50.1 статті 50 ПК України надається платнику податків право на надання уточнюючих податкових декларацій у межах строку, встановленого статтею 102 цього Кодексу.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

У п.286.2 ст.286 ПК України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, землекористувач має сплачувати податкове зобов'язання з плати за землю, задеклароване ним у податковій звітності на поточний рік рівними частками щомісячно у строк до 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

При цьому, власники землі та землекористувачі мають право подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації в передбачений законодавством строк.

14.04.2014 року набрав чинності Указ Президента України від 14.04.2014 року №405/2014, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

15.10.2014 року набрав чинності Закон № 1669-VII, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 2 вказаного Закону на час проведення антитерористичної операції встановлено мораторій на виконання договірних зобовязань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобовязаннями, зокрема юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Статтею 6 вказаного Закону (в редакції до 08.06.2016), під час проведення антитерористичної операції звільнено субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 6 вказаного Закону (в редакції після 08.06.2016), звільнити субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Статтею 7 вказаного Закону (в редакції до 08.06.2016), скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до статті 7 вказаного Закону (в редакції після 08.06.2016), скасувати субєктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VII, цей Закон, зокрема втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р, дію якого зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р. Вказаний Перелік втратив чинність у звязку з набранням чинності Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р.

До вказаних Переліків у спірний період було внесено, зокрема м. Краматорськ Донецької області, де зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність позивач.

Враховуючи наведене з 14.04.2014 року позивач був звільнений від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

З 08.06.2016 року дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування (Закон України №1365-VІІІ від 17.05.2016 року) яким внесено зміни до статті 6 та 7 Закону № 1669-VII, позивач від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності вже не звільнений.

Тобто період, протягом якого позивач звільнений від сплати земельного податку та орендної плати за землю є з 14.04.2014 року по 07.06.2016 року включно.

Отже, позивач як платник податків, який з 14.04.2014 року звільнений від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, мав право на зменшення (шляхом виключення) задекларованих податкових зобовязань з плати за землю за квітень - грудень 2014 року в не залежності від дати подання уточнюючого розрахунку, оскільки законом був звільнений від сплати таких податкових зобовязань.

Водночас особи, звільнені від сплати земельного податку, зобов'язані подавати звітну податкову декларацію.

Як вбачається з матеріалів справи, граничний строк, встановлений для подання уточнюючої декларації з плати за землю за 2014 рік, фактично сплинув у позивача 20 лютого 2017 року.

Право на податкову пільгу реалізовано позивачем шляхом подання уточнюючих розрахунків до декларацій.

Разом з цим, позивачем уточнююча податкова декларація за 2014 рік була направлена до контролюючого органу лише 15 червня 2017 року, тобто з порушенням строків її подання, проте, у наданому уточнюючому розрахунку, товариством, крім іншого було визначено до зменшення податкове зобовязання з плати за землю за червень - грудень 2014 року, граничний строк для уточнення виявленої помилки по яких на момент подання уточнюючої декларації ще не настав.

Згідно з п. 5 розд. І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, при виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обовязковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Таким чином в разі необхідності контролюючий орган має можливість здійснювати коригування облікових показників інтегрованої картки платника, в тому числі в ручному режимі.

Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивач, надсилаючи поза строком визначеним ст. 102 ПК України уточнюючу податкову декларацію з плати за землю та коригуючи показники звітності за 2014 рік в цілому, мав право у відповідності до вимог цього Закону на зменшення податкового зобовязання з плати за землю лише за червень-грудень 2014 року, оскільки на момент її отримання податковим органом, строк (1095 днів) на виправлення даних за вказані місяці ще не сплинув.

Крім того, відповідачем не врахована позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 14.01.2010 року (набуло статусу остаточного 14.01.2001 року) в справі Щокін проти України (заяви № 23759/03 та № 37943/06), в п. 57 якого суд зазначив, що в разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків платників податків національні органи були зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків.

Стосовно посилання суду першої інстанції на те, що позовні вимоги в частині зобовязання внести зміни до інтегрованої картки є передчасними, оскільки скасування податкових повідомлень-рішень покладає обовязок на контролюючий орган по відображенню відповідних показників в інтегрованій картці платника податку, суд зазначає, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями було нараховано тільки штрафні санкції, тому їх скасування не вплине на відображення змін в інтегрованій картці щодо основного платежу земельного податку та орендної плати.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» шляхом виключення суми з основного платежу земельного податку в розмірі 6460,48 грн., та з основного платежу орендна плата за землю в сумі 49991,72 грн.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до викладеного, у звязку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального прав, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення в частині та прийняття нового в цій частині.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати підлягають розподілу.

Керуючись ст.139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вестастрой" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 р. у справі № 0540/9285/18-а задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 р. у справі № 0540/9285/18-а скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» до Головного управління ДФС у Донецькій області про зобовязання Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» шляхом виключення суми з основного платежу земельного податку в розмірі 7906,41 грн., та з основного платежу орендна плата за землю в сумі 61180,35 грн., та ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) з юридичних осіб Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» шляхом виключення суми податкового зобовязання з основного платежу - земельний податок за червень - грудень 2014 року в розмірі 6460,48 грн., та податкового зобовязання з основного платежу орендна плата за землю за червень - грудень 2014 року в розмірі 49991,72 грн.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 р. у справі № 0540/9285/18-а залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) (, місцезнаходження: вул..130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, 87526) на користь Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» (, місцезнаходження: вул. Вознесенського, 25, м. Краматорськ, Донецької області, 84301) судовий збір у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 23 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: І.Д. Компанієць

ОСОБА_4