Справа № 1.380.2019.001438
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001438
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

22 квітня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Коморного О.І.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участю без виклику

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» про забезпечення позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» про визнання протиправними та скасування рішень Львівської митниці ДФС.

Встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» в якій містяться вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200278/2 від 26.02.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200270/2 від 25.02.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200269/2 від 25.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200263/2 від 25.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200238/2 від 20.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200227/2 від 19.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200219/2 від 18.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200220/2 від 18.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200180/2 від 12.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200175/2 від 11.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200174/2 від 11.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200170/2 від 08.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200147/2 від 05.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200140/2 від 04.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200133/2 від 04.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200130/2 від 04.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200129/2 від 04.02.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200087/2 від 28.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200085/2 від 28.01.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200048/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200043/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200047/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200045/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200046/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200050/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200049/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200033/1 від 21.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/200295/2 від 28.02.2019 року.

Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року повернена заява про забезпечення позову.

10.04.2019 року до суду надійшла заява про забезпечення позову вх.№12247, в якій позивач просить суд зупинити дію: рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200278/2 від 26.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200270/2 від 25.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200269/2 від 25.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200263/2 від 25.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200238/2 від 20.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200227/2 від 19.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200219/2 від 18.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200220/2 від 18.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200180/2 від 12.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200175/2 від 11.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200174/2 від 11.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200170/2 від 08.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200147/2 від 05.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200140/2 від 04.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200133/2 від 04.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200130/2 від 04.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200129/2 від 04.02.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200087/2 від 28.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200085/2 від 28.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200048/2 від 22.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200043/2 від 22.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200047/2 від 22.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200045/2 від 22.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200046/2 від 22.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200050/2 від 22.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200049/2 від 22.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200033/1 від 21.01.2019 року; рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/200295/2 від 28.02.2019 року до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Заява мотивована тим, що по завершенню визначеного ч. 7 ст. 55 Митного Кодексу України (90 днів) строку дії гарантії забезпечення виконання позивачем зобов’язань по сплаті митних платежів сплачена ним сума грошової застави в розмірі 763389,43 грн, буде зарахована до державного бюджету. Це, в свою чергу, може призвести до зупинення господарської діяльності позивача, в тому числі призведе до виникнення у позивача заборгованості по сплаті заробітної плати найманим працівникам. У разі скасування судом оскаржуваних рішень митного органу подальше повернення зарахованих до бюджету коштів вимагатиме вжиття додаткових заходів. Відтак, позивач зазначає про необхідність забезпечення позову у зв'язку з тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно ч.1 ст. 154. Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді у відпустці (з 10.04.2019р. по 20.04.2019р.), суддя вирішує питання щодо заяви про забезпечення позову 22.04.2019р.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується ч.1 ст.2 КАС України відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно ч.2 ст. 150 КАС України допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд відповідно до ч.1 ст.150 КАС України за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов’язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.7 ст. 55 Митного Кодексу України (далі- МК України) у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів, за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи, випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з ч. 8 ст. 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 9 статті 55 МК України передбачено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів, орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст. 313 МК України, при невиконанні зобов'язання, забезпеченого грошовою заставою, сума митних платежів, що підлягає сплаті, перераховується до державного бюджету із сум грошової застави.

Отже, за положеннями ст. 55 МК України прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів, що декларуються, та випуск таких товарів у вільний обіг, призводить до виникнення у імпортера обов’язку по сплаті митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених декларантом, та сумою митних платежів, обчислених митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України. При цьому, декларант має можливість подати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. За результатами аналізу таких документів митний орган має повноваження самостійно скасувати прийняте ним рішення про коригування митної вартості, у разі визнання заявленої митної вартості обґрунтованою.

Тобто, перегляд та скасування митним органом попередньо прийнятого ним рішення про коригування митної вартості товарів можливе за результатами аналізу додаткових документів, які не були предметом дослідження під час митного оформлення таких товарів.

Водночас, при вирішенні судом спору щодо правомірності рішення про коригування митної вартості, суд надає оцінку лише тим документам, які подавались декларантом та досліджувались митним органом під час митного оформлення товару та надає оцінку рішенню митного органу про коригування митної вартості саме на момент його прийняття.

Скасування судом рішення про коригування митної вартості у зв’язку з його необґрунтованістю та протиправністю, а також підтвердження судом правильності обчислення декларантом митної вартості товару у поданій митному органу митній декларації, дає право позивачу повернути собі сплачений ним гарантійний внесок з відповідного депозитного рахунку або повернути надміру сплачені, за рахунок такого гарантійного внеску, кошти з державного бюджету.

Згідно з п. 43.1 ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.3 - 43.5 ст. 43 ПК України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру) утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.08.2017 року за № 976/30844, затверджений Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Цей Порядок визначає послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби при поверненні суб’єктам господарювання та/або фізичним особам коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у ч.ч. 9, 10 ст. 55, ч.ч. 3,5 ст. 301 МК України, ст. 43 ПК України.

Отже, законодавством визначено механізм повернення з бюджету надміру або помилково сплачених коштів та коштів авансових платежів, що свідчить про можливість захисту прав позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що можливе зарахування до державного бюджету сум грошової застави позивача в розмірі 763389,43 грн, не є обставиною, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Бездоказовим є також посилання позивача на те, що невжиття судом заходів забезпечення позову може призвести до виникнення у позивача заборгованості по сплаті заробітної плати найманим працівникам.

З урахуванням вищевикладеного та встановлених судом на підставі поданих заявником доказів, фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 77, 90, 150-154, 248 КАС України, суд -

постановив :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» про забезпечення позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» про визнання протиправними та скасування рішень Львівської митниці ДФС – відмовити.

Відповідно до ч.8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський оружний адміністративний суд протягом п’ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 23.04.2019 р.

Суддя Коморний О.І.