Справа № 640/20159/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 квітня 2019 року № 640/20159/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

за участю секретарю судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Колегія-Цінні Папери»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
за участю представників:

- від позивача - Кібець С.В.;

- від відповідача - Щуренко Ю.С.;

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колегія-Цінні Папери» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16 липня 2018 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві за результатами документальної планової перевірки, оформленої Актом позапланової виїзної перевірки від 19 червня 2018 року №815/26-15-04-06-02/32962682.

В якості підстав позову позивач посилається на те, що податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що не відповідає реальним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що відповідач діяв в межах наданих повноважень, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Під час здійснення підготовчого судового засідання 05 лютого 2019 року, за згодою представників сторін, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 02 квітня 2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, на підставі направлень від 22 травня 2018 року №1476/26-15-14-06-02 та від 25 травня 2018 року №861/26-15-42-08, наказу від 22 травня 2018 року №8803 проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Колегія - Цінні Папери» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 12 червня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2015 року по 12 червня 2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 12 червня 2018 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт перевірки від 19 червня 2018 року №815/26-15-14-06-02/32962682, в якому встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку позивача, у останнього обліковується цінні папери - акції ПАТ «ЗЕВКІФ «Амріта», код цінних паперів UA, у кількості 3200000,00 штук, номінальною вартістю 0.25 грн., балансова вартість 930000,00 грн.

При цьому відповідач, взявши до уваги біржовий курс акцій станом на 24 грудня 2015 року в розмірі 1,60 грн. за акцію дійшов висновку, що справедлива вартість вказаних акцій становить 5952000,00 грн.

На підставі висновків, викладених у зазначеному акті, прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Колегія - Цінні Папери» визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 903960,00 грн.

Вважаючи такі дії і, як наслідок рішення, відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини другої статті 163 Господарського кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Підпунктом 14.1.81 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що інвестиції - господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно.

Відповідно до пункту 6 вищезазначеного підпункту фінансові інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання корпоративних прав, цінних паперів, деривативів та/або інших фінансових інструментів.

Згідно з пунктом 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №12, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26 квітня 2000 року №91 фінансові інвестиції (крім інвестицій, що утримуються підприємством до їх погашення або обліковуються за методом участі в капіталі) на дату балансу відображаються за справедливою вартістю.

Сума збільшення або зменшення балансової вартості фінансових інвестицій на дату балансу (крім інвестицій, що обліковуються за методом участі в капіталі) відображається у складі інших доходів або інших витрат відповідно.

Отже об'єктом оподаткування податком на прибуток є фінансовий результат від фінансових інвестицій, у тому числі операцій з цінними паперами, здійснюваних платником податку. При цьому, платником податку є особа, яка здійснює такі фінансові інвестиції.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про акціонерні товариства» акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.

Частиною другою статті 20 вищезазначеного закону встановлено, що усі акції товариства є іменними. Акції товариства існують виключно в бездокументарній формі.

Враховуючи вищенаведені норми суд дійшов висновку, що акції ПАТ «ЗНВКІФ «Амріта», код цінних паперів UA, існували в бездокументарній формі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.

З огляду на наведені норми, єдиним підтвердженням прав на акції ПАТ «ЗНВКФІ «Амріта» є обліковий запис на рахунку в цінних паперах.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, акції ПАТ «ЗНВКФІ «Амріта» не обліковувались на рахунку в цінних паперах, відкритому для позивача.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про депозитарну систему України» центральний депозитарій забезпечує формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів. Центральний депозитарій веде депозитарний облік всій емісій цінних паперів, крім тих, облік яких веде Національний банк України відповідно до компетенції, визначеної цим Законом.

Національний депозитарій України за своїм статусом є центральним депозитарієм.

З наявних у матеріалах справи довідок про стан рахунку в цінних паперах на 30.12.2015 року, 30.12.2016 року, 28.12.2017 року, сформованої Національним депозитарієм України, акції ПАТ «ЗНВКФІ «Амріта» не обліковуються за позивачем.

В підтвердження даної позиції позивач вказав на те, що договори купівлі-продажу КП №Б-120001/210 від 01 квітня 2010 року та КП №Б-170001/210 від 07 квітня 2001 року, за якими позивач мав намір придбати акції ПАТ «ЗНВКФІ «Амріта», не виконані продавцем та цінні папери на рахунок позивача для обліку не поставлені.

Посилання відповідача, що контролюючий орган під час перевірки використовував фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва, поданий, власне, позивачем і згідно даних якого на балансі підприємства вказані акції ПАТ «ЗНВКФІ «Амріта», - спростовуються як поясненнями позивача з цього приводу, так і доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, позивач стверджував, що у фінансовому звіті бухгалтером помилково вказані акції ПАТ «ЗНВКФІ «Амріта», про що відповідачу було повідомлено у запереченнях на висновок акту позапланової перевірки за вих. №а-830 від 21 червня 2018 року та невідкладно внесені коригування до фінансової звітності, проте відповідачем вказане не взято до уваги.

Окрім вказаного вище, позивач зосередив увагу суду ще й на визначену відповідачем вартість акцій.

Відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким взято до уваги біржовий курс акцій станом на 24 листопада 2015 року в розмірі 1,60 грн. за акцію та, відповідно, справедливу вартість вказаних акцій відповідач оцінив в 5 952 000,00 грн.

Відповідно до пункту 8 П(С)БО №12 фінансові інвестиції (крім інвестицій, що утримуються підприємством до їх погашення або обліковуються за методом участі в капіталі) на дату балансу відображаються за справедливою вартістю. Сума збільшення або зменшення балансової вартості фінансових інвестицій на дату балансу (крім інвестицій, що обліковуються за методом участі у капіталі) відображаються у складі інших доходів або інших витрат відповідно.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку №1, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73, баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов'язання і власний капітал.

Баланс підприємства складається на кінець останнього дня звітного періоду (пункт 1 Розділу II П(С)БО №1).

Згідно з пунктом 33.3 статті 33 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, рахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку.

Пунктом 137.4 статті 134 Податкового кодексу України встановлено, що податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік.

Суд погоджується з позивачем, що з огляду на наведені норми, складання балансу здійснюється відповідно в останній день календарного кварталу, півріччя, трьох кварталів, року.

Відповідно, визначення справедливої вартості акцій ПАТ «ЗНВКІФ «Амріта» мало б здійснюватись станом на дату складання балансу, тобто в останній день кварталу, півріччя, трьох кварталів, року. Однак, відповідач здійснив визначення справедливої вартості акції ПАТ «ЗНВКФІ «Амріта» станом на 24 листопада 2015 року. Вказана дата не є останнім днем звітного періоду. Таким чином, визначення відповідачем справедливої вартості акцій станом не на останній день звітного періоду суперечить вимогам наведеного вище законодавства.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України закріплено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Вказаний вище принцип кореспондується з пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, згідно якого у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта припускає неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або органів контролю, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і органу контролю, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що обставини, які сталі підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідачем не доведено, належних до допустимих доказів на спростування, в свою чергу, також не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Колегія-Цінні Папери» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16 липня 2018 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві за результатами документальної позапланової перевірки, оформленої Актом позапланової виїзної перевірки від 19 червня 2018 року №815/26-15-04-06-02/32962682.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колегія-Цінні Папери» (04028, м. Київ, вулиця В. Порика, 7-Б, літера А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 13559,40 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст рішення складено 19 квітня 2019 року.