Справа № 807/1102/16
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/226/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у справі № 807/1102/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

15.08.2016р. позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд із позовом до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51856555 від 05.08.2016 р.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2018р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянти ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій зазначають, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянти просять суд, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

22.03.2006р. ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у розмірі 145000 доларів США, з терміном користування до 22.03.2009 р.

Зокрема, для забезпечення виконання даного договору від 22.03.2006р. укладено договір іпотеки, згідно якого позичальник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали банку в іпотеку будинок № 27 по вулиці Високій в м. Ужгороді який належить останнім на праві власності.

21.08.2009р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано виконавчий напис № 741 про звернення стягнення на даний будинок.

Заступником начальника МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 28.09.2009р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 15040069 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

29.12.2009р. державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки актом державного виконавця від 25.12.2009р. засвідчено, що стягувачем не здійснено авансування витрат на проведення виконавчих дій.

АТ «Родовід Банк» 25.01.2010р. повторно звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Постановою державного виконавця 25.01.2010 р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 16890158 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

29.12.2010р. постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки відповідно до рішення суду від 18.11.2010р. виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню.

01.09.2011р. ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Державний виконавець 01.09.2011р. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 28449607 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

25.06.2013р. державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки, стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.

15.07.2013р. ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38903903 від 18.07.2013р. з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Постановою державного виконавця від 20.06.2014 р. виконавчий документ повернуто стягувачеві, оскільки, відповідно до ухвали суду від 23.05.2014р. відмовлено у наданні дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні.

03.07.2014 р. ПАТ "Родовід Банк" звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Постановою державного виконавця 07.07.2014 р. відкрито виконавче провадження № 43917515 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

22.02.2014р. державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки, стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.

19.11.2015р. ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р. та 23.11.2015р.

Постановою державного виконавця 23.11.2015 р. відкрито виконавче провадження № 49420803 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

17.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.

03.08.2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741, виданого 21.08.2009р.

Постановою державного виконавця 05.08.2016 р. відкрито виконавче провадження № 51856555 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Тобто, як видно з матеріалів справи, ПАТ «Родовід Банк» 7 разів починаючи з 2009 р. звертався в державну виконавчу службу із заявами про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Отже, предметом спору є постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 р. ВП № 51856555. ( а.с. 7 )

При цьому, позивачі вважають, що заява про примусове стягнення подана до виконання 03.08.2016 р., тобто, більше ніж через рік після завершення строку пред'явлення виконавчих документів до виконання, а тому строк пред'явлення до виконання виконавчого листа закінчився.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02.06.2016 р. № 1404 VIII «Про виконавче провадження» який був чинний на час виникнення спірних правовідносин визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі виконавчі написи нотаріусів.

В ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606 XIV ( чинного на момент предявлення виконавчого напису до виконання ) передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені в тому числі виконавчі написи нотаріусів протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Із змісту п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606 видно, що строки, зазначені у ч. 1 даної статті, встановлюються для: виконавчих листів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Момент вчинення виконавчого напису № 741 є 21.08.2009 р. з наступного дня 22.08.2009р. починає спливати однорічний строк для його предявлення до виконання.

Із змісту ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606 , та ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404 VIII видно, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі :

-предявлення виконавчого документа до виконання;

-повернення виконавчого документа стягувану у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення у строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404 VIII передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону.

Отже, системний аналіз норм права дає підстави для висновків, що строк предявлення виконавчого документа до виконання переривається предявленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання строк предявлення його до виконання встановлюється з дня повернення. Повернення стягувану виконавчого документа не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання.

Тобто, після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у зв'язку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення, і час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, з дня повернення виконавчого документу стягувачу, а саме 17.06.2016 р., строк його предявлення поновлений, що становить один рік. Тому, 03.08.2016 р. стягував повторно предявив державному виконавцю виконавчий напис № 741 від 21.08.2009 р. тобто, у строк протягом року, встановлений Законом «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскількиУжгородський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51856555 від 05.08.2016 р. діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом. При цьому колегія суддів враховує ту обставину, що строки предявлення виконавчого документа стягувачем не порушені, оскільки вони в розумінні ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» переривались, а тому перебіг строку поновлюється з моменту останнього предявлення виконавчого документа до виконання.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянтів що у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 51856555 від 05.08.2016р. невірно зазначено адресу стягувача ПАТ «РОДОВІД БАНК» м. Ужгород, вул. Заньковецька,66-е замість адреси юридичної особи м. Киів, вул. Північно-Сирецька,1-3. Оскільки, відповідно до заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 01.08.2016 р. виконавчий документ предявлено представником стягувача який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецька,66-е та зазначено, що документи виконавчого провадження необхідно надсилати стягувачу на дану адресу. Зазначення у постанові про відкриття провадження адреси представника стягувача, а не адреси юридичної особи ПАТ «РОДОВІД БАНК» жодним чином не порушує права апелянтів та не свідчить про протиправність даної постанови.

Щодо доводів апелянтів про визнання в судовому порядку договору іпотеки від 22.03.2006 р. недійсним, колегія суддів вважає зазначити, що договір іпотеки визнано недійсним в частині ОСОБА_2 як стороною виконавчого провадження та відносно неї дії не вчиняються.

Боржником в дані справі є позивач ОСОБА_1 відносно якого договір іпотеки є чинним.

Колегія суддів не приймає до уваги також доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції помилково встановив обставини, що 25.01.2010 р., 01.09.2011 р., 15.07.2013 р., 03.07.2014р., 19.11.2015р. АТ «Родовід Банк» повторно звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009 р. Як стверджують апелянти в матеріалах справи відсутні дані заяви стягувача «Родовід Банк» про повторне звернення із заявою про виконання виконавчого напису.

Із змісту постанов про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2010 р., 01.09.2011 р., 18.07.2013 р.,07.07.2014 р., 23.11.2015 р. (а.с. 29-39 ) видно що заступник начальника міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 розглянув заяви стягувача ПАТ «Родовід Банк» та прийняв дані постанови.

Та обставина, що в даних постановах не зазначена дата заяв стягувача не свідчить про протиправність оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 р. Постанови про відкриття виконавчого провадження за період з 2010 р. 2015 р. позивач в установленому порядку не оскаржував, що свідчить про чинність даних постанов.

Восьмий апеляційний адміністративний суд від 05.03.2019р. своєю ухвалою витребовував від АТ «Родовід-Банк», Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області заяви АТ «Родовід Банк» від 2010р. - 2016 р. про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009 р.

На адресу суду 09.04.2019р. надійшла письмова відповідь від Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про те, що заяви про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2010р., 01.09.2011р., 15.07.2013р., 03.07.2014р. немає можливості надати оскільки, виконавчі провадження на підставі даних заяв були завершені, строк зберігання їх завершено та заяви знищені у відповідності до вимог Наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. № 2274/5.

При цьому, Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області надіслав на адресу суду копії заяв ВАТ «Родовід Банк» від 17.11.2015 р., від 01.08.2016 р.

Крім того, 11.04.2019 р. на адресу суду надійшла письмова відповідь від ПАТ «Родовід Банк» про те, що заяви про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2010 р., 01.09.2011 р., 15.07.2013 р., 03.07.2014 р., 19.11.2015 р. немає можливості надати оскільки, строк зберігання номенклатури справ управління правового забезпечення діяльності банку складає 3 роки.

Колегія суддів вважає, що відсутність в матеріалах справи заяв стягувача ПАТ «Родовід Банк» про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2010 р., 01.09.2011 р., 15.07.2013 р., 03.07.2014 р., 19.11.2015 р. не свідчить про протиправність оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 р. Оскільки, постанови про відкриття виконавчого провадження за період з 2010 р. - 2015 р. та постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві за період з 2010 р.- 2015 р. позивач в установленому порядку не оскаржував, що свідчить про чинність даних постанов. При цьому, суд враховує ту обставину, що строк зберігання даних документів в ПАТ «Родовід Банк» та в Ужгородському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області завершено та заяви знищені.

Доводи апелянтів про те, що постанови державного виконавця від 2010р.,2011р., 2012 р., 2013 р., 2014 р. про відкриття виконавчого провадження до них не надходили колегія суддів також не приймає до уваги. Оскільки, позивачі не заявляли вимоги про визнання бездіяльності державного виконавця протиправними та визнання протиправними та скасування даних постанов. При цьому, суд враховує ту обставину що предметом спору є постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 р., а не постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про повернення виконавчого документа за період з 2010 р. 2014 р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки державний виконавець як субєкт владних повноважень, вживаючи заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконавчого напису діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений цим законом та Конституцією України.

Апеляційна скарга не спростовує правильність доводів, якими мотивоване судове рішення та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року у справі № 807/1102/16 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 19 квітня 2019 року.