Справа № 280/883/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Справа № 280/883/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69118) до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заявою ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправними з 01.01.2016 дії відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату заборгованості позивачу по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 до часу припинення відповідного права або зміни законодавства.

Ухвалою від 04 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначене судове засідання на 01 квітня 2019 року без виклику сторін.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що з 23.04.2014 їй призначено за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262), розмір пенсії становив 80% відповідних сум грошового забезпечення, виходячи із вислуги років військової служби 32 роки. З січня 2016 року позивачу відповідачем здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого зменшено основний розмір пенсії позивача з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. 28.01.2019 позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, але відповідачем жодного перерахунку на момент подачі позову не здійснено. У відповідь на звернення позивач отримав відмову у перерахуванні пенсії з посиланням на те, що перерахунок проведено згідно з нормами законодавства, яке діяло на день проведення відповідного перерахунку, тому й максимальний розмір пенсії позивача не перевищує 70% відповідних сум грошового забезпечення. У звязку з незгодою з діями відповідача вважає, що її права на отримання пенсії у збільшеному розмірі, внаслідок її перерахунку за новими зміненими розмірами посадового окладу у складі грошового забезпечення у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, що визначається виключно на законодавчих (а не підзаконних) підставах, має право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, оскільки це передбачено ст.63 Закону № 2262-IV. Дії відповідача вважає протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.

Позиція відповідача викладена у відзиві на адміністративний позов від 12.03.2019 (вх. №9826). Зокрема зазначено, що перерахунок пенсії позивача відбувся у звязку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Всі пенсії, які перераховуються або призначаються відповідно до грошового забезпечення військовослужбовців, призначаються (перераховуються) виходячи із відсоткового розміру, який встановлено Законом №2262 на дату призначення (перерахунку) пенсії. Іншого чинним законодавством не передбачено. Отже, дії відповідача щодо застосування 70% грошового забезпечення, передбаченого Законом №2262-XII під час проведення перерахунку пенсії позивачу є такими, що повністю відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки на момент здійснення такого перерахунку діяла норма ст.13 Закону №2262-XII, яка передбачала саме такий максимальний відсоток грошового забезпечення. З огляду на викладене просить суд у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 4 лютого 2019 року у справі №240/5401/18 за результатами розгляду зразкової справи.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходила військову службу в лавах Збройних Сил України та була звільнена у запас, на час звільнення мала загальну вислугу 32 роки служби

З 01.01.2018 відповідачем на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям осіб» проведено перерахунок пенсії позивачу, відповідно до якого встановлено новий розмір пенсії у розмірі 70% сум грошового забезпечення.

28.01.2019 позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату їй пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, надати належним чином завірену копію роздруківки пенсії станом дань призначення, станом на грудень 2017 року, станом на січень 2018 року.

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.02.2019 за вих. №198/К-9 позивача повідомлено про те, що перерахунок проведено з 01.01.2018 згідно з нормами законодавства, яке діяло на день проведення відповідного перерахунку, тому й максимальний розмір пенсії позивача не перевищує 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення раніше призначеної пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів адміністративної справи, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою № (МВС) від 23.04.2014 позивачу призначена з 23.04.2014 пенсія за вислугу років. Загальна вислуга років складає 32 роки (календарні 29), основний розмір пенсії складає 80% грошового забезпечення.

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі позивача (станом на 01.01.2018) основний розмір пенсії складає 70% грошового забезпечення.

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі (станом на 30.01.2019) основний розмір пенсії складає 70% грошового забезпечення.

При проведенні перерахунку пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення - 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій відповідач обґрунтовує необхідністю застосування норми закону, що визначає основний розмір пенсії у відсотках від грошового забезпечення, яка діяла на момент здійснення перерахунку пенсії, тобто виходячи із 70% грошового забезпечення, як це передбачено частино 2 статті 13 Закону №2262-XII.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла до 01.10.2011) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У дану статтю Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80 % від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Так, відповідач перерахував пенсію позивачу, однак, основний розмір перерахованої пенсії визначив на рівні 70 % грошового забезпечення, незважаючи на те, що її розмір, на час призначення, обчислювався на рівні 80 % грошового забезпечення.

Суд зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, за якою позивачу обчислювалась пенсія в розмірі 80% грошового забезпечення, оскільки при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 04 лютого 2019 року по справі №240/5401/18, від 24 квітня 2018 року по справі №686/12623/17, від 27 лютого 2018 року по справі №642/3284/17, від 31 січня 2018 року по справі №523/4930/15-а та інших.

За загальним правилом закон зворотної сили не має, а тому норми частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ поширюється на відносини, які виникли після набуття чинності.

Таким чином, відповідачем не доведено підстави визначення розміру пенсії 70% від грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на постанови Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №674/900/16-а та від 17.05.2018 у справі №569/7134/16-а, оскільки зазначені постанови стосуються інших, неподібних, правовідносин ніж ті, що є предметом спору по даній справі. Вказані постанови стосуються пенсіонерів-прокурорів, яким призначаються та перераховуються пенсії за іншими нормативно-правовими актами, ніж ті, за якими призначалась та перераховувалась пенсія позивачу, і які не мають відношення до військових пенсіонерів.

Разом з тим, суд зазначає, що з пояснень відповідача, матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що перерахунок пенсії позивачу відповідачем здійснено з 01.01.2018, а не з 01.01.2016, як зазначає позивач у позові. Доказів здійсненя перерахунку з 01.01.2016 сторонами суду не надано.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахування встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, слідує, що позивач має право на перерахунок пенсії, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення з 01.01.2018 раніше призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, і відновити його порушені права шляхом зобов'язання ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 22.02.2019 №1945.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69118) до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення з 01.01.2018 раніше призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69118, р.н.о.к.п.п НОМЕР_1) по пенсії, призначеній відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням основного розміру пенсії - 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69118, р.н.о.к.п.п НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-б, ).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль