Справа № 627/1183/18
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/1183/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача- Бороха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 про визнання неправомірним та скасування рішення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2010 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати протиправною та скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 № 491-ДК/0343 По/08/08/01-18 від 25.09.2018 р. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому - КУпАП) у виді штрафу в сумі 340 грн.; закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 53 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просить задовольнити.

Відповідач позов не визнав , просить відмовити , пояснивши суду , що допущення редакційної описки в номері статті, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не може бути підставою для скасування постанови про притягнення до такої відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши докази по справі , справу про адміністративне правопорушення , дійшов до наступних висновків .

Судовим розглядом встановлено, що 25.09.2018 р. державним інспектором у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель ОСОБА_3 винесено постанову серії № 491-ДК/0343По/08/01/-18, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за ч.1 ст. 53 КУпАП, за те, що він використовує земельну ділянку державної форми власності площею 10,4854 га , розміщеною поруч з земельною ділянкою під кадастровим номером : НОМЕР_1 :04:001:0306 , без рішень органу виконавчої влади про передачу її у користування (оренду), чим порушив ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право : безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про охорону земель», державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Підпунктом 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 р. № 6 затверджено Інструкцію, якою з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення (в подальшому - Інструкція), яка визначає порядок оформлення матеріалів у разі виявлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель порушень вимог земельного законодавства, їх обліку, розгляду, а також оскарження та контролю за провадженням у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Про вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 254 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП та у пункту 5 розділу 2 Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить фактів, якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю позивача порушено норми земельного законодавства України, не вказано місце і час вчинення адміністративного правопорушення , не зазначені свідки вказаного адміністративного правопорушення, докази , які б підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення відсутні .

Розділом 3 пункту 10 Інструкції, встановлено, що відповідно до вимог статті 283 КУпАП постанова має містити: назву постанови (відповідно до вимог статті 284 КУпАП); повну назву посади державного інспектора, який виніс постанову, його прізвище, ім'я та по батькові); дату розгляду справи та номер постанови; відомості про особу, щодо якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження, місце проживання/реєстрації та роботи або навчання, посада (для посадових осіб), ідентифікаційний номер фізичної особи (за наявності);опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок та строк її відшкодування; рішення по справі; порядок виконання постанови; порядок і строк оскарження постанови; порядок набрання чинності постановою; строк пред'явлення постанови до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КУпАП, використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судовим розглядом встановлено, що 25.09.2018 р. відповідачем позивача притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 53 КУпАП за те, що він використовує земельну ділянку державної форми власності площею 10,4854 га , розміщену поруч з земельною ділянкою під кадастровим номером : НОМЕР_1 :04:001:0306 , без рішень органу виконавчої влади про передачу її у користування (оренду).

Проте, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не правильно кваліфіковані дії позивача та безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 53 КУпАП, тобто, за вчинення правопорушення, яке він не вчиняв.

Як зазначає ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається , що позивач відмовся від підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2018р. Відповідачем 17.09.2018р. на адресу позивача направлено повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення , але як свідчить розписка про отримання вказаного повідомлення , вказане повідомлення отримано 27.09.2018 року , а постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 винесена державним інспектором 25.09.2018 р., тобто матеріали справи не містять доказів про своєчасне повідомлення правопорушника про розгляд справи .

Відповідачем не забезпечено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про розгляд її справи та бути присутньою при її розгляді, в тому числі заявляти клопотання, давати пояснення, тощо.

Дотримання наведених правил є передумовою належного розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто в порядку передбаченому КУпАП.

Суд зауважує, що визнання особи винною у вчиненні порушення вимог законодавства щодо охорони та використання земель, відповідальність за яке передбачена КУпАП, може здійснюватися виключно за наслідками розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12.11.2018 р. в справі № 571/992/16-а, від 10 липня 2018 року в справі № 818/1511/17 , які в розумінні вимог ч.1 , ч. 2 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинні враховуватися судом при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції України, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та обєктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (див. рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів « встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини « суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волошин проти України «(№15853/08) та пункті 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бацаніна проти Росії « (№3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає справедливого балансу між сторонами, і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.

Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України «(№ 63566/00), пункту 13 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Петриченко проти України «(№ 2586/07) та пункту 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (№42310/04), суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім цього, у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України» (№ 22750/02) вказано, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (…). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (…). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав доказів щодо правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Суд вважає позов ОСОБА_2 доцільно задовольнити , визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення .

Керуючись ст. ст. 77,242,243,271,286,293 КАС України , -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 про визнання неправомірним та скасування рішення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення № 491-ДК/0343 По/08/01/-18 від 25 вересня 2018 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.53 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Вовк Л. В.