Справа № 826/10267/17
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Ключковича В.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року (рішення в повному обсязі складено 19.11.2018) у справі за позовом Приватного підприємства "Лібра-Трейд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02 серпня 2017 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ставить питання про скасування зазначеного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови - про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуване рішення прийнято обґрунтовано, на підставі та в межах повноважень контролюючого органу.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 10.04.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року - без змін.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно із ст. 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Лібра-Трейд», за наслідками якої складено акт «про результати проведення документальної невиїзної перевірки з питань державної митної справи стосовно повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 18.04.2016 №500060001/2016/003645, від 18.04.2016 №500060001/2016/003647, від 22.04.2016 №500060001/2016/003859, від 22.04.2016 № 500060001/2016/003860, від 22.04.2016 №500060001/2016/003861, від 29.04.2016 № 500060001/2016/004134, від 03.06.2016 №500060001/2016/005261, від 17.06.2016 №500060001/2016/005806, від 17.06.2016 №500060001/2016/005807» від 17.07.2017 № н15/17/28-10-14-09/ ».

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 187.8 ст. 187 та п. 190.1. ст. 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на зменшену різницю митної вартості товарів «банани свіжі, зелені…», у зв'язку з чим було занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, в тому числі за митними деклараціями від 18.04.2016 №500060001/2016/003645, від 18.04.2016 №500060001/2016/003647, від 22.04.2016 №500060001/2016/003859, від 22.04.2016 № 500060001/2016/003860, від 22.04.2016 №500060001/2016/003861, від 29.04.2016 № 500060001/2016/004134, від 03.06.2016 №500060001/2016/005261, від 17.06.2016 №500060001/2016/005806, від 17.06.2016 №500060001/2016/005807.

24.07.2017 позивач надав до Офісу великих платників податків ДФС заперечення до акту перевірки від 17.07.2017, за результатами розгляду яких, висновки акту перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

02 серпня 2017 року Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів», код платежу 14070100 на суму 417 283,85 грн. Та яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 208 641,95 грн., за порушення п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним вище податковим повідомленням рішенням відповідача, позивач звернувся до суду про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є безпідставним і підлягає скасуванню як протиправне.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Митним кодексом України (далі - МК України) та Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 1 МК України визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з ч. 1 ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 МК України у разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов'язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров'я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Частиною 3 статті 48 МК України передбачено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Згідно з ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МК України).

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості (п.4, п.5 ч.5 ст.54 МК України).

У ч. 1 ст. 257 МК України закріплено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з п. 187.8 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов'язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Отже, законодавством регламентовано порядок визначення митної вартості товару, який імпортується на територію України, та його оподаткування, базою для чого є договірна (контрактна) вартість товару, що не може бути нижчою митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18.04.2016 згідно митних декларацій №500060001/2016/003645 та №500060001/2016/003647 на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №14 від 12.01.2016, укладеного між фірмою «Rastoder, D.o.o.» (продавець) та ПП «Лібра-Трейд» (покупець), фірма «Coragrofrut S.A.» (Еквадор) поставила, а ПП «Лібра-Трейд» прийняло товар «банани свіжі, зелені». Митне оформлення за вказаними деклараціями здійснено на підставі наступних товаросупровідних документів: інвойсів від 14.03.2016 № 001-100-00002069 та № 001-100-00002067F, коносаментів (Bill of Landing) №№: MSCUEC955464, MSCUEC961785 від 15.04.16, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №№: 240-259 від 17.04.2016, Сертифікату про походження товару. Митна вартість товару визначена за двома митними деклараціями на рівні 7 348 208,73 грн. за 6м (резервним) методом визначення митної вартості (графа 43 кожної з ЕМД) на підставі наявної в митного органу цінової інформації.

22.04.2016 року згідно митних декларацій №500060001/2016/003859, №500060001/2016/003860 та №500060001/2016/003861 на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № 15 від 28.01.2016 року, укладеному між фірмою «Rastoder, D.o.o.» (продавець) та ПП «Лібра-Трейд» (покупець), фірма «Coragrofrut S.A.» (Еквадор) поставила, а ПП «Лібра-Трейд» прийняло товар «банани свіжі, зелені». Митне оформлення за вказаними деклараціями здійснено на підставі наступних товаросупровідних документів: інвойсів від 20.03.2016 №№: 001-002-00000629, 001-100-000002106 та 001-100-000002109, коносаментів (Bill of Landing) № MSCUEC958492 від 07.04.2016, № MSCUEC958674 від 08.04.2016, № MSCUEC958534 від 22.04.2016, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) № 125-129 від 21.04.2016, №№: 45-54 від 22.04.2016, Сертифікату про походження товару. Митна вартість товару визначена за трьома митними деклараціями на рівні 5 565 809,55 грн. за 6м (резервним) методом визначення митної вартості (графа 43 кожної з ЕМД) на підставі наявної в митного органу цінової інформації.

29.04.2016 року митна декларація №500060001/2016/004134, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № 14 від 12.01.2016 року фірма «Nina Bananas S.A.» (Еквадор) поставило та ПП «Лібра-Трейд» прийняло товар «банани свіжі, зелені». Митне оформлення за вказаною декларацією здійснено на підставі наступних товаросупровідних документів: інвойсів від 28.03.2016 №001-001-000000008 та від 29.04.2016 №001-001-000000008А, коносаменту (Bill of Landing) № MSCUEC960050 від 26.04.2016, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 350 від 29.04.2016, Сертифікату про походження товару. Митна вартість товару визначена на рівні 610 363,67 грн. за 6м (резервним) методом визначення митної вартості (графа 43 ЕМД) на підставі наявної в митного органу цінової інформації.

Також, 03.06.2016 року згідно митної декларації № 500060001/2016/005261, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № 14 від 12.01.2016 року фірма «Coragrofrut S.A.» (Еквадор) поставила, а ПП «Лібра-Трейд» прийняло товар «банани свіжі, зелені». Митне оформлення за вказаною декларацією здійснено на підставі наступних товаросупровідних документів: інвойсів від 05.05.2016 №№ 001-003-000001112С, 001-003-000001112С1, коносаменту (Bill of Landing) № MSCUEC984746 від 02.06.2016, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №№ 130-139 від 02.06.2016, Сертифікату про походження товару. Митна вартість товару визначена на рівні 3 758 522,77 грн. за 6м (резервним) методом визначення митної вартості (графа 43 ЕМД) на підставі наявної в митного органу цінової інформації.

Також, 17.06.2016 року згідно митних декларацій №500060001/2016/005806 та №500060001/2016/005807 на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № 14 від 12.01.2016 року фірма «Coragrofrut S.A.» (Еквадор) поставила, а ПП «Лібра-Трейд» прийняло товар «банани свіжі, зелені». Митне оформлення за вказаними деклараціями здійснено на підставі наступних товаросупровідних документів: інвойсів від 16.05.2016 № 001-100-000002435C та № 001-100-000002435, коносаментів (Bill of Landing) № MSCUEC990719 від 15.06.2016, міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №№ 120-139 від 16.06.2016, Сертифікату про походження товару. Митна вартість товару визначена за двома деклараціями на рівні 6 593 191,07 грн. за 6м (резервним) методом визначення митної вартості (графа 43 ЕМД) на підставі наявної в митного органу цінової інформації.

Відповідно до змісту акту перевірки, Державна фіскальна служба України листом від 06.02.2017 року №1674/5/99-99-20-02-01-16 звернулась до митної адміністрації Республіки Словенія щодо автентичності документів наданих ПП «Лібра-Трейд» при митному оформленні товарів.

В листі митної адміністрації Республіки Словенія від 17.03.2017 року №5490-22/2017-7, надісланого у відповідь на запит Державної фіскальної служби України зазначено, що рахунки, які були одержані для перевірки автентичності від української митної адміністрації не були видані компанією RASTODER d.o.o. Також додані листи, що стосуються видання нових рахунків зі скоригованими вагами товарів, але незмінною загальною вартістю не були видані компанією RASTODER d.o.o. В той же час, компанія RASTODER d.o.o. у період з березня 2016 року по грудень 2016 року мала взаємовідносини з ПП «Лібра-Трейд», але надавалися інвойси за іншими номерами, які були оплачені в повному обсязі.

На підставі інформації, яка була надана митною адміністрацією Республіки Словенія та документів, що були надані ПП «Лібра-Трейд» при митному оформленні товарів за митними деклараціями від 18.04.2016 №500060001/2016/003645, від 18.04.2016 №500060001/2016/003647, від 22.04.2016 №500060001/2016/003859, від 22.04.2016 № 500060001/2016/003860, від 22.04.2016 №500060001/2016/003861, від 29.04.2016 № 500060001/2016/004134, від 03.06.2016 №500060001/2016/005261, від 17.06.2016 №500060001/2016/005806, від 17.06.2016 №500060001/2016/005807 проведено їх співставлення.

За результатами співставлення встановлено, що в інвойсах, виданих компанією RASTODER d.o.o. та первинних інвойсах ПП «Лібра-Трейд», кількісні показники стосовно кількості коробок, ваги брутто та ваги нетто співпали на 100%.

Відповідач зазначає, що в той же час вартісні показники відрізняються, в результаті чого заявлена фактурна вартість товарів згідно вказаних МД склала 932096,50 доларів США, фактична фактурна вартість, яка сплачена ПП «Лібра-Трейд» в повному обсязі становить 1029422,20 доларів США та в результаті чого встановлено заниження фактурної вартості на 97325,70 доларів США, що в еквіваленті дорівнює заниженню митної вартості на суму 2455247,14 грн.

Враховуючи, що отримана від митного органу Республіки Словенія інформація не підтверджує відомості заявлені ПП «Лібра-Трейд» зокрема, щодо вартості товарів, контролюючим органом встановлено порушення позивачем норм п. 187.8 ст. 187 та п. 190.1 ст. 190 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 417283,85 грн.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що правомірність декларування позивачем товару за вказаними вище митними деклараціями вже була предметом перевірки в судовому порядку і постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 24.07.2017 по справі № 521/9382/17 скасовані постанови Одеської митниці ДФС в справах про порушення митних правил № 0544/50000/17, № 0545/50000/17, № 0546/50000/17, №0547/50000/17 та № 0548/50000/17, винесені за ст.485 МКУ та встановлено про відсутність порушень керівника позивача вимог митного законодавства. Постанова суду набрала законної сили 04.08.2017.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, колегією суддів враховуються правові висновки Європейського суду з прав людини, який у рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» та від 24.07.2003 р. по справі «Ryabykh v. Russia» зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, висновки відповідача щодо заниження позивачем бази оподаткування при імпортуванні товару за вищезазначеними митними деклараціями спростовуються висновками суду, наведеними в судовому рішенні, яке набрало законної сили.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження апелянтом не було надано жодних належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б спростовували обставини, встановлені у вказаному рішенні суду в порядку, визначеному ч. 5 ст. 78 КАС України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта спрямовані на переоцінку обставин, встановлених судом рішенням, яке набрало законної сили, та порушення принципу юридичної визначеності.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову, яким повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року у справі за позовом Приватного підприємства "Лібра-Трейд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяВ.Ю. Ключкович

Повне судове рішення складено 18.04.2019