Справа № 821/713/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2019 року

Київ

справа №821/713/16

адміністративне провадження №К/9901/31656/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуГенічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області
на постановуХерсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року (суддя: С.О. Варняк)
та ухвалуОдеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року (колегія у складі суддів: О.І. Шляхтицький, Д.В. Запорожан, В.Л. Романішин)
у справі №821/713/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Співдружність»
доГенічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1381200 від 12 травня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Співдружність» (далі - ТОВ «Агро-Співдружність») звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № 1381200 від 12 травня 2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що ТОВ «Агро-Співдружність» не допускало порушення терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а в його діях відсутня ознака протиправності, оскільки ним вжито всіх можливих заходів для проведення своєчасної реєстрації податкових накладних, зокрема їх було надіслано на реєстрацію у встановлені Податкових кодексом України строки.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року, позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що контролюючим органом не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, щодо відмови 08 січня 2016 року у реєстрації податкових накладних № 11/2, № 13/2, № 12/2.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин справи, а також на те що, актом перевірки встановлено затримку реєстрації податкових накладних від 26 грудня та 27 грудня 2015 року більше 15 календарних днів, які зареєстровані 12 січня 2016 року, а отже відповідач при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв виключно в межах норм діючого законодавства.

21 листопада 2018 року відповідачем заявлено клопотання про заміну процесуального правонаступника, в якому просить здійснити процесуальне правонаступництво шляхом заміни Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на його правонаступника - Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Відзив або заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

З урахуванням відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, касаційний суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи й правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Щодо протиправності дій відповідача щодо проведення камеральної перевірки позивача - то в цій частині рішення судів в касаційному порядку не переглядається.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 26 грудня 2015 року ТОВ «Агро-Співдружність» складено податкову накладну № 11/2 на суму 514089 грн., 27 грудня 2015 року складено податкову накладну № 12/2 на суму 244244 грн. та податкову накладну № 13/2 на суму 124913 грн.,

Контролюючим органом проведено камеральну перевірку ТОВ «Агро-Співдружність» з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість та розрахунків корегувань до таких податкових накладних в ЄРПН у грудні 2015 року, за результатами якої складено акт від 21 квітня 2016 року № 6/21-10-12/31880578, яким встановлено порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового Кодексу України в зв'язку з порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість ТОВ «Агро-Співдружність» у грудні 2015 року. Відповідальність платника передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 глави 11 розділу II Податкового Кодексу України.

На підставі акта перевірки від 21 квітня 2016 року №6/21-10-12/31880578 контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення №1381200 від 12 травня 2016 року, яким позивачу нараховано штрафну санкцію через порушення термінів реєстрації податкових накладних № 11/2 від 26 грудня 2015 року на 2 дні, № 12/2 від 27 грудня 2015 року на 1 день, №13/2 від 27 грудня 2015 року на 1 день.

Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач 06 січня 2016 року платіжним дорученням № 556 перерахував на рахунок (системи електронного адміністрування податку) Казначейства України кошти у розмірі 1890000,00 грн., які були зараховані 12 січня 2016 року.

08 січня 2016 року ТОВ «Агро-Співдружнісь» було зареєстровано податкову накладну № 13/2 на суму 124912,67 грн. , податкову накладну № 12/2 на суму 244244, 00 грн., податкову накладну № 11/2 на суму 514089,33 грн. дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сангрант плюс». У цей же день, було отримано від податкового органу квитанції в електронній формі, згідно з якими податкові накладні не прийнято у зв'язку з виявленою помилкою: «Документ не може бути прийнятий», сума ПДВ в документах не може перевищувати суму ліміту на рахунку податку на додану вартість продавця.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податку накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України з 01 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування по податкових накладних незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацами 10, 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України визначено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, в тому числі, з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України.

Згідно абзацу 12 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України якщо сума, визначена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до підпункту 4 пункту 9 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року).

Відтак, Суд приходить до висновку, що податковий орган в порушення вимог підпункту 4 пункту 9 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних протиправно відмовив позивачу в реєстрації податкових накладних від 26 грудня 2015 року№11/2, від 27 грудня 2015 року №12/2 та №13/2 в Єдиному реєстрі податкових накладних 08 січня 2016 року, тобто в строки, визначені абзацом 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, і саме протиправні дії податкового органу щодо відмови у реєстрації податкової накладної призвели до порушення позивачем строків реєстрації спірної накладної на 1-2 дні.

Таким чином, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, що реєстрація податкової накладної з порушенням встановлених термінів відбулась не з вини позивача, і доведено здійснення всіх передбачених законодавством дій для своєчасної реєстрації податкових накладних, що виключає склад податкового правопорушення, та доводить безпідставність та протиправність податкового повідомлення-рішення.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на реорганізацію відповідача у справі касаційний суд вважає за необхідне замінити Генічеську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області її правонаступником Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Керуючись статтями 52, 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задовольнити.

Допустити заміну відповідача (Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області) його правонаступником - Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

.............................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду