Справа № 705/1100/19
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/1100/19
2-а/705/104/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентина Леонідівна, розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРДД №4 Уманського РВП майора поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що 25.02.2019 року о 10.00 год., керуючи автомобілем «Citrotn Jumpy», він рухався автодорогою із села Громи в напрямку міста Умані Черкаської області та звернувши на автодорогу «Умань-Бершадь», в силу того, що в усіх напрямках покриття дороги сильно пошкоджене, автомобіль потрапив у глибоку вибоїну, тому він зупинився, щоб оглянути чи не були пошкоджені шини на автомобілі. Враховуючи те, що в салоні його автомобіля перебували хворі дружина та онук, яких він віз до медичного закладу, а його автомобіль при відкритих дверях обладнаний звуковим сигналом, тому, щоб не створювати додаткові незручності хворим пасажирам, він вимкнув двигун автомобіля, в тому числі і світло фар. Оглянувши, колеса, які виявилися не пошкодженими, він продовжив рух далі, та у зв?язку з тим, що це була світла пора доби, яскраво світило сонце, він забув увімкнути ближнє світло фар, як того вимагають ПДР. Проїхавши кілька кілометрів дороги, він на узбіччі помітив поліцейський автомобіль, який не рухався та був без ввімкнених проблискових маячків чи сигналів аварійної зупинки. Від вказаного автомобіля відійшов поліцейський, що подав вимогу про зупинку, яку він виконав. Поліцейський зауважив, що на його автомобілі не було ввімкнуте ближнє світло фар та почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення, не враховуючи його пояснень. Після складання вказаної постанови позивач запитав поліцейського про законність та причину перебування їхнього автомобіля в даному місці, але нічого не пояснивши поліцейські поїхали в напрямку села Полянецьке Уманського району Черкаської області. Потім, він зателефонував на гарячу лінію за номером «102» і продовжив рух, де згодом, в м. Умань Черкаської області звернувся зі скаргою на дії поліцейського, який складав постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що його притягнули до адміністративної відповідальності незаконно, не обґрунтовано, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена з неправильною кваліфікацією адміністративного правопорушення, оскільки ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку. Та оскільки, його автомобіль було зупинено при повному його русі, то в даному випадку рух без увімкненого ближнього світла фар буде порушенням ПДР, але відповідальність за таке передбачена не ч. 2 ст. 122 КУпАП, а ст.125 КУпАП.

Крім того, інспектор поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не розяснив йому права і обовязки визначені ст. 63 Конституції України, не роз?яснив права скористатися юридичною допомогою.

Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить постанову винесену інспектором про накладення адміністративного стягнення, якою його визнано винним та накладено адміністративне стягнення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього, а також інформацією про процесуальні права та обовязки була надіслана відповідачу 27.03.2019 року на адресу Уманського РВП Уманського ВП ГУН в Черкаській області та отримана 01.04.2019 року секретарем Максименко, що підтверджується копією витягу з Журналу розносної кореспонденції.

Відповідач до суду відзив або письмові пояснення на адміністративний позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 226462 від 25.02.2019 року ОСОБА_1 25.02.2019 року, о 10.00 год., керував автомобілем «Citrotn Jumpy», д.н.з. СА 0845АО, на автодорозі Умань-Бершадь по за населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 226462 від 25.02.2019 року не вбачається, що ОСОБА_1 25.02.2019 року, о 10.00 год. не ввімкнув ближнього світла фар на автомобілі «Citrotn Jumpy», д.н.з. СА 0845АО починаючи рух чи при зміні його напрямку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАПне надано.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП повинна бути скасована.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ДПО18 № 226462 від 25.02.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.Л. Гудзенко