Справа № 160/1527/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Справа № 160/1527/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
15.02.2019 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахування у стаж роботи періоду роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року протиправними;
- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 період роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року, із дня звернення до суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.04.2017 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надав підтверджуючі документи. Проте, рішенням комісії управління від 23.03.2017 року № 06 йому було відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з тим, що підстави для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року відсутні, оскільки наданими на розгляд Комісії документами не підтверджено проведення атестації робочого місця «підземного слюсаря по ремонту обладнання», у звязку з чим цей стаж не можливо зарахувати до пільгового. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є протиправними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення.
12.03.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 11.04.2019 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 2).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
01.04.2019 року представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що згідно наданих документів до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 не можливо зарахувати періоди роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року на посаді «підземного слюсаря по ремонту обладнання» на шахті «Першотравнева 1» виробничого обєднання «Кривбасруда» у зв`язку з відсутністю атестації даного робочого місця. Крім того, рішення Комісії від 23.03.2017 року № 06, яким позивачу відмовлено у зарахуванні даного періоду до пільгового, позивачем не оскаржено, у звязку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
Ухвалою суду від 11.04.2019 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відкладено на 17.04.2019 року (а.с. 110).
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 28.09.1992 року по 01.01.1995 року працював підземним електрослюсарем по ремонту обладнання 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах, з 01.01.2015 року по 14.05.1997 року працював підземним електрослюсарем по ремонту обладнання 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах на шахті «Першотравнева» обєднання «Кривбасруда», яка ввійшла до складу ДП «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту», що підтверджується копією трудової книжки, копія якої міститься в матеріалах справи.
У 2017 році ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 23.03.2017 року, яким відмовлено ОСОБА_2 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відмова обґрунтована тим, що пільгового стажу роботи не достатньо дня призначення пенсії на пільгових умовах. До пільгового стажу не зарахований період роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року на посаді «підземного слюсаря по ремонту обладнання» на шахті «Першотравнева 1» виробничого обєднання «Кривбасруда» у зв`язку з відсутністю атестації даного робочого місця.
Вважаючи такі дії відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Отже, спір між сторонами виник стосовно не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи позивача з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року на посаді «підземного слюсаря по ремонту обладнання» на шахті «Першотравнева 1» виробничого обєднання «Кривбасруда».
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються положеннями Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне державне страхування» (далі Закон №1058-ІV) та Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ).
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов'язаннями України.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до п. 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах встановлено, якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Положеннями Порядку № 442 визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Під час розгляду справи судом встановлено, що разом з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем було надано пільгові довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.11.2013 року № 405, від 06.02.2017 року № 102, якими підтверджується те, що позивач працював повний робочий день з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року на посаді «підземного слюсаря по ремонту обладнання» на шахті «Першотравнева 1» виробничого обєднання «Кривбасруда», що передбачена Списком № 1.
Вказаними довідками також підтверджується те, що на підприємстві на підставі наказу № 48 від 12.04.1995 року проведено атестацію робочих місць, яким також затверджено перелік робочих місць, професій та посад для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 1 та Списком №2.
До вищезазначених наказів доданий Перелік робочих місць, професій та посад для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 1 та Списком №2, яким підтверджене право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за посаді підземного слюсаря по ремонту обладнання.
Отже, позивач працював на посаді, яка віднесене до переліку робіт, зайнятість на якій дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Крім того, спірний період роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами атестації.
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підтвердження наявності пільгового стажу за Списком № 1 відповідачу було надано достатні та необхідні документи, для підтвердження пільгового стажу за Списком № 1.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано і безпідставно відмовив позивачу у зарахуванні до пільгового стажу роботи період роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року на посаді підземного слюсаря по ремонту обладнання на шахті «Першотравнева 1» виробничого обєднання «Кривбасруда», у звязку з чим останній підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Так, позивачем були надані суду достатні докази, на підтвердження безпідставної, всупереч чинному законодавству відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи період роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року на посаді підземного слюсаря по ремонту обладнання на шахті «Першотравнева 1» виробничого обєднання «Кривбасруда».
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано спірний періоди роботи до пільгового трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до пільгового стажу роботи період роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року на посаді підземного слюсаря по ремонту обладнання на шахті «Першотравнева 1» виробничого обєднання «Кривбасруда».
Збовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 період роботи з 28.09.1992 року по 14.05.1997 року на посаді підземного слюсаря по ремонту обладнання на шахті «Першотравнева 1» виробничого обєднання «Кривбасруда».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець