Справа № 804/931/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року Справа № 804/931/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімертехнологія" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 20.12.2016 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 799 299,00 грн., а також податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 20.12.2016 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 305 165,00 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 870 110,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 435 055,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про безпідставність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки №564/04-36-14-03/32693626 від 17.10.2016 року та № 701/04-36-14-03/32693626 від 15.12.2016 р., оскільки вказані висновки зроблені податковим органом без надання належної оцінки первинним документам бухгалтерського та податкового обліку, що надавалися до перевірки. Позивач вказує, що висновки відповідача, зроблені в актах перевірки щодо невизнання господарських операцій з контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 р.р., а саме: ТОВ ''Монолітид'', ТОВ ''Радена'', ТОВ ''Трейдмакс Груп'' на підставі того, що вони мають ознаки сумнівності та щодо них відкриті кримінальні провадження, є незаконними, оскільки повноваження щодо встановлення юридичних фактів не віднесено до компетенції органів податкової служби, а належать виключно до компетенції суду. Крім того, на думку позивача, висновки відповідача суперечать принципу презумпції правомірності рішень платника податків та індивідуальної відповідальності платника податків, який не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства з боку його контрагентів. Посилаючись на зазначені обставини у їх сукупності, позивач просить скасувати оскаржувані рішення відповідача.
07 лютого 2017 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі (суддя Чорна В.В.).(т.1 а.с.2)
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року у задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' відмовлено (т.2 а.с. 101-106).
07 серпня 2018 року Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду України апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року залишено без змін (т.2 а.с.186-191).
12 грудня 2018 року Постановою Верховного Суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' було задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с. 243-253).
04 лютого 2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до провадження адміністративну справу № 804/931/17 та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (суддя Божено Н.В.)(т.3 а.с. 3).
22 лютого 2019 року представником Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області ОСОБА_4 через відділ організаційного забезпечення суду надано відзив на позовну заяву, в якому повністю не погоджувався з вимогами позовної заяви ТОВ ''Полімертехнологія'', посилаючись на те, що податковим органом проведена перевірка товариства з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р., за результатами якої складено акт від 17.10.2016 року № 564/04-36-14-03/32693626 та від 15.12.2016 р. № 701/04-36-14-03/32693626. В актах перевірки зроблено висновки про заниження позивачем податку на прибуток у періоді, що перевірявся, на суму 799 299 грн., а також про заниження податку на додану вартість на суму 870 110 грн., що стало підставою для винесення податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1 від 20.12.2016 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 799 299 грн., та № НОМЕР_2 від 20.12.2016 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 305 165 грн. Зазначені рішення винесені відповідачем у зв'язку з не підтвердженням факту отримання робіт та послуг у контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 р., а саме, ТОВ ''Монолітид'', ТОВ ''Радена'', ТОВ ''Трейдмакс Груп'', а також через те, що зазначені контрагенти-постачальники, за даними податкового обліку, не володіють основними засобами, трудовими ресурсами, виробничим, транспортним та торгівельним обладнанням, не подають податкову звітність, а у відношенні невстановлених осіб, які створили зазначені підприємства, перебувають на стадії досудового розслідування кримінальні провадження за фактом фіктивного підприємництва за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 205 КК України.
05 березня 2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 березня 2019 року.
Представник позивача під час судового засідання 28 березня 2019 року підтримав адміністративний позов та просив його задовольнити, в тому числі зазначив про реальність укладення господарських операцій.
Представник відповідача під час судового засідання 28 березня 2019 року підтримав позицію викладену в відзиві на адміністративний позов та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
28 березня 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву для надання додаткових доказів сторонами по адміністративній справі № 804/931/17 до 04 квітня 2019 року.
04 квітня 2019 року в судове засідання зявились представники сторін.
Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача надав копію декларації з податку на прибуток за 2015 рік, яка була долучена до матеріалів справи, та просив відмовити у задоволені позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальність ''Полімертехнологія'' зареєстроване виконавчим комітетом Криворізької міської ради від 05.03.2004 р. та станом на період винесення оскаржуваних рішень перебувало на податковому обліку в Криворізькій південній ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області (т.1 а.с. 8, 132).
Основний вид економічної діяльності - код КВЕД 22.21 Виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмас.
17 жовтня 2016 року посадовим особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відповідно до наказу Головного управління ДФС у Дніпровській області від 05.05.2016 року № 431 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 10.06.2016 року відповідно до затвердженого плану перевірок, проведено документальну планову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт № 564//04-36-14-03/32693626 (т.1 а.с. 7-39).
Не погоджуючись з висновками відображеними в акті № 564//04-36-14-03/32693626 від 17.10.2016 р., директором Товариства з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' направлено заперечення першому заступнику начальника Криворізької південної ОДПІ ОСОБА_5 № 87/114 від 23 листопада 2016 року, в якому просив скасувати акт перевірки (т.1.а.с.88-90).
За результатними розгляду заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' № 87/114 від 23 листопада 2016 року, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення про призначення документальної позапланової виїзної перевірки, з питань, що стали предметом оскарження (т.1.а.с. 91).
15 грудня 2016 року посадовим особами Головного управління ДФС у Дніпровській області відповідно до наказу Головного управління ДФС у Дніпровській області від 01.12.2016 року № 1268 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 10.06.2016 року, проведено документальну позапланову планову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт № 701/04-36-14-03/32693626 (т.1 а.с. 92-127).
Згідно висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ ''Полімертехнологія'':
- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1, п.134 ст.134 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р. на суму 799 299 грн., у т.ч. за 2015 рік - 799 299 грн.;
- п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ на суму 870 110 грн., у т.ч. за квітень 2015 р.- 370 110 грн., за червень 2015р. - 500 000 грн.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки № 564/04-36-14-03/32693626 від 17.10.2016 року та № 701/04-36-14-03/32693626 від 15.12.2016 р., відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:
- № НОМЕР_1 від 20.12.2016 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 799 299,00 грн., за порушення п.44.1, п.44.2 ст. 44, пп.134.1.1, п.134, ст. 134 Податкового кодексу України (т.1 а.с. 128-129);
- № НОМЕР_2 від 20.12.2016 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 305 165,00 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 870 110,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 435 055,00 грн. , за порушення п.198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (т.1 а.с. 130-131).
Не погоджуючись з правомірністю даних податкових повідомлень - рішень позивач звернувся до суду.
Предметом спору у справі, виступає правомірність включення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування, розрахунки по господарських операціях з контрагентами-постачальниками товарів (робіт та послуг), зокрема, з ТОВ "Радена", ТОВ "Монолітид", ТОВ "Трейдмакс Груп" на загальну суму 4 440 550 грн., а також обґрунтованість формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям, здійсненим ТОВ "Полімертехнологія" з ТОВ "Радена" та ТОВ "Монолітид" на загальну суму 870 110 грн. за період 2015 року. Зокрема, по господарським відносинам ТОВ "Полімертехнологія" з ТОВ "Радена" - правомірність формування витрат у розмірі 1 850 550 грн. та податкового кредиту на загальну суму 370 110 грн. за квітень 2015 року; по господарським відносинам ТОВ "Полімертехнологія" з ТОВ "Монолітид" - правомірність формування витрат у розмір 2 500 000 грн. та податкового кредиту на загальну суму 500 000 грн. за червень 2015 року; по господарським відносинам з ТОВ "Трейдмакс Груп" - правомірність формування витрат у розмірі 90 000 грн. за 2015 рік.
Перевіряючи податкові повідомлення-рішення на відповідність вимогам ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України
Статтею 198 Податкового кодексу України регламентовано право платника податків на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт/послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподаткованих операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту податковою накладною, виписаною постачальником-платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлено в п. 201.11 ст. 201 ПК України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) на ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбаного товару (робіт, послуг).
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що повязані з рухом активів, зміною зобовязань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 р., господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Статтею 9 цього Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно пп. 134.1.1 ст. 134 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (ст. 135 Податкового кодексу України).
Так, згідно з п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
При цьому, відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, а також включення витрат до складу оподаткування доходу є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг на зміст.
Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обовязковою умовою для формування податкового кредиту та витрат для цілей визначення обєктів оподаткування податком на прибуток.
З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полімертехнологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Радена" укладено договір № 31/04-2015, предметом якого стало надання послуг по профілактичній діагностиці та обслуговуванню технологічного обладнання (т.1 а.с. 246-249), та Специфікацію (Додаток 1 до договору № 31/04-2015 від 01 квітня 2015 року), якою визначена вартість робіт по діагностиці і ремонту системи вентиляції і кондиціювання цеху на загальну суму 2 220 660 грн. 00 коп., в т.ч. НДС 370 000 грн. 00 коп. (т.1 а.с. 250).
30 березня 2015 року між сторонами був підписаний акт узгодження обсягів робіт та їх вартість, яким визначено поточні роботи та їх вартість, а саме: блок живлення припливно-витяжної установки VS-12-R: 300 660 грн. з ПДВ; чилеру DAIKIN EUWY 060: 420 000 грн. з ПДВ; гідромодуля: 320 000 грн; блока управління нагрівача: 380 000 грн. з ПДВ; перетворювачем частоти двигуна вентиляторів: 708 000 грн. з ПДВ; компресорів: 92 000 грн. з ПДВ (т.2 а.с.2).
Виконання умов договору № 31/04-2015 від 01 квітня 2015 року підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1374, №1375, № 1376, № 1377, № 1378, та на підставі актів виконавцем послуг надано замовнику податкові накладні від 30.04.2015 року № 1374, № 1375, № 1376, № 1377, № 1378 (т.2 а.с. 8-13).
01 жовтня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Полімертехнологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Радена" укладено додаткову угоду до договору № 31/04-2015 від 01 квітня 2015 року, якою погоджено здійснення розрахунків за надані послуги відповідно до умов договору № 31/04-2015 в сумі 2 220 660 грн. 00 коп. простими векселями з характеристиками визначеними в договорі, та підписано акт про вексельний платіж від 01.10.2015 року (т.2. а.с. 14, 15, 18-23).
Акт предявлення вексельного платежу від 21.10.2016 року був підписаний між ТОВ "Диалог Трейдинг" та ТОВ "Полімертехнологія" про передачу простих векселів від векселедержателя до платника (т.2. а.с. 16-17).
02 червня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Полімертехнологія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Монолітид» укладено договір про надання послуг № 33/06-15, предметом якого є надання послуг по профілактичній діагностиці та обслуговуванню обладнання, та Специфікацію (Додаток 1 до договору № 33/06-15 від 2 червня 2015 року), якою визначена вартість робіт по діагностиці і ремонту агрегатів машин для видування поліетиленового рукава в цеху по виготовленню будівельних матеріалів на загальну суму 3 000 000 грн. 00 коп., в.т.ч. НДС 500 000 грн. 00 коп.(т.1 а.с.212-214).
28 травня 2015 року між сторонами був підписаний акт узгодження обсягів робіт та їх вартість, яким визначено поточні роботи та їх вартість, а саме: головного електродвигуна (90кВт): 750 000.00 грн. з ПДВ; нагрівачів шнеку: 330 000, 00 грн. ПДВ; двигунів витягування рукава 2 штуки: 160 000,00 грн. з ПДВ; двигунів намотки рукава 2 штуки: 160 000 грн. з ПДВ; перетворювачів чистоти 4 туки: 800 000, 00 грн. з ПДВ; блока управління (процесора) екструдера: 800 000, 00 грн. з ПДВ (т.1 а.с.216).
Виконання умов договору № 33/06-2015 від 02 червня 2015 року підтверджено актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1099, № 1100, № 1101, №1102, № 1103, № 1104, № 1105, та на підставі актів виконавцем послуг надано замовнику податкову накладну від 30.06.2015 року № 1099, № 1100, № 1101, №1102, № 1103, № 1104, № 1105 (т.1 а.с. 217-231).
01 жовтня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Полімертехнологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монолітид" укладено додаткову угоду до договору № 33/06-2015 від 02 червня 2015 року, якою погоджено здійснення розрахунків за надані послуги відповідно до умов договору № 33/06-2015 в сумі 3 000 000 грн. 00 коп. простими векселями, та підписано акт про вексельний платіж від 01ю10.2015 року (т.1 а.с. 232-233).
Акт предявлення вексельного платежу від 11.11.2016 року був підписаний між ТОВ "Диалог Трейдинг" та ТОВ "Полімертехнологія" про передачу простих векселів від векселедержателя до платника (т. 1 а.с. 234-235).
16 червня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Полімертехнологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайдмакс Груп" укладено договір про надання послуг № 168, предметом якого є надання послуг по профілактичній діагностиці та обслуговуванню обладнання, та Специфікацію (Додаток 1 до договору № 168 від 16 червня 2015 року), якою визначена вартість робіт по діагностиці і технічному обслуговуванню системи електричного опалення цеху на загальну суму 108 000 грн. 00 коп., в т.ч. НДС 18 000 грн. 00 коп. (т.1 а.с.198-200).
Виконання умов договору № 168 від 16 червня 2015 року підтверджено актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 478, та на підставі актів виконавцем послуг надано замовнику податкову накладну від 28.07.2015 року № 478, та розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної № 39 (т.1 а.с. 203-205).
01 жовтня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Полімертехнологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайдмакс груп" укладено додаткову угоду до договору № 168 від 16 червня 2015 року, якою погоджено здійснення розрахунків за надані послуги відповідно до умов договору № 168 в сумі 108 000 грн. 00 коп. простими векселями, та підписано акт про вексельний платіж (т.1 а.с. 207-210).
Також, в підтвердження необхідності укладання вищезазначених договорів з контрагентами позивачем надано наказ Товариства з обмеженою відповідальністю від 05.01.2015 р. № 2 «Про організацію технічного контролю за станом і експлуатацією виробничого обладнання цеху по виготовленню полімерних матеріалів», та графік проведення планово-попереджальних ремонтів (ППР) обладнання цеху по виготовленню полімерних будівельних матеріалів на 2015 рік.
Крім того, акти узгодження обсягів робіт та їх вартості, складені між позивачем та його контрагентами на виконання вищевказаних договорів, відображають інформацію щодо переліку обладнання, обсягів виконаних робіт, в матеріалах справи міститься листи - відповіді підприємств (ТОВ ''Радена'', ТОВ ''Монолітид'', ТОВ ''Трейдмакс Груп'') на запити Товариства з обмеженою відповідальністю ''Полімертехнологія'' щодо виконавців договорів про надання послуг по профілактичній діагностиці та обслуговуванню обладнання, їх освіти, кваліфікації та характеру відносин між ними, а також щодо відображення господарських операцій з позивачем у бухгалтерському та податковому обліку (т.1 а.с. 186-187, 190-191, 194-195). Для підтвердження дійсності господарських операцій позивачем були надані копії договорів субпідряду з безпосередніми виконавцями послуг за вищезазначеними договорами, та акти виконаних робіт (т. 1 а.с.192-193, 188-189, 196-197).
Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи підтверджують факт надання послуг по профілактичній діагностиці та обслуговуванню обладнання позивача від контрагентів, оскільки в них міститься інформація щодо переліку обладнання, обсягів наданих робіт та їх вартість.
Слід зазначити, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачається зміни у структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника, у зв'язку з його господарською діяльністю.
В матеріалах справи також міститься копія податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, з якої убачається отримання позивачем прибутку від здійснення господарської діяльності, в тому числі з використанням обладнання щодо якого здійснювалось профілактичне обслуговування та діагностика.
Таким чином, позивачем підтверджено економічну доцільність таких господарських операцій.
Щодо посилання відповідача на наявну в нього податкову інформацію в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача (АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України та розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та АІС «Податковий блок») як підставу для відмови в задоволенні позову Товариства, слід зазначити, що така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту отримання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області під час здійснення контрольного заходу таких обставин не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Однак, контролюючим органом, такого доказу як вирок не було надано, що суперечить вимогам вищезазначеної статті.
Відповідно до ч.6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого в статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд прийшов до висновку, що відповідачем, як контролюючим органом не надано доказів, які б в сукупності з іншими доказами у справі свідчили, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та включив витати до складу оподаткованого доходу, містили інформацію, що не відповідає дійсності, оскільки, сам факт відкриття кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб'єктів у рамках такого кримінального провадження не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами,
Таким, чином з огляду на викладене, суд не погоджується з висновками податкового органу, викладеними в актах перевірки № 564/04-36-14-03/32693626 від 17.10.2016 року та № 701/04-36-14-03/32693626 від 15.12.2016 р. щодо паперового характеру наданих позивачем до перевірки первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ ''Монолітид'', ТОВ ''Радена'', ТОВ ''Трейдмакс Груп'' за спірний період, а отже, Товариством з обмеженою відповідальність "Полімертехнологію" правомірно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування, розрахунків по господарських операціях із зазначеними контрагентами-постачальниками товарів (робіт та послуг) та формуванням податкового кредиту по деклараціям з податку на додану вартість за податковими накладними, сформованими за рахунок вказаних господарських операцій.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімертехнологія" підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийняття рішень.
За таких умов, податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 20.12.2016 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 799 299 грн.; та № НОМЕР_2 від 20.12.2016 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 305 165 грн., в тому числі за основним платежем - на суму 870 110 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 435 055 грн. - є такими, що винесені протиправно, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 31 566, 96 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 2360 від 30 січня 2017 року (том 1 а.с.3).
З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 31 566, 96 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімертехнологія" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.12.2016 року № НОМЕР_1.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.12.2016 року № НОМЕР_2.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1