Справа № 642/6334/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р.Справа № 642/6334/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Шрамко Л.Л., м. Харків, повний текст складено 18.12.18 року по справі № 642/6334/18

за позовом ОСОБА_1

до Начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_2

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2018, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_2 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП у виді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн. за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2018р. позов задоволено повністю. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2018, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_2 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП у виді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн. та закрито відносно нього справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважає, що судом не було взято до уваги та не враховано при винесенні рішення, що Генеральним директором ПАТ «Сумське НВО» ОСОБА_1 допущено несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за січень 2018 р. у сумі 7328735,86 грн. терміном сплати 20.02.2018 р. , адміністративну справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності було розглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято рішення № про застосування до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) або за несплату (неперерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 01 жовтня 2018р.

У зв'язку з прийняттям рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 01 жовтня 2018 р., головним державним ревізором інспектором Харківського управління ОВПП ДФС ОСОБА_3 складено протокол №274 про адміністративне правопорушення від 12.10.2018, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1, генеральним директором ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2018 року на загальну суму 7328735,86 грн терміном сплати 20.02.2018 (фактично сплачено з 11.06.2018 по 18.09.2018) .

24.10.2018 начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_2 ухвалено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП у виді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн. за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (несвоєчасна сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за січень 2018 р. на суму 7 328 735,86 грн. (з терміном сплати 20.02.2018 фактично сплачено з 11.06.2018 по 18.09.2018).

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що постанова не містить даних про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за дії, передбачені частиною 3 або 4 ст. 165-1 КУпАП, вчинені протягом року і застосування до нього адміністративного стягнення, що регламентується ч. 5 ст. 165-1 КУпАП. Крім того, вказує , що позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, яка ухвалена 25.07.2018, що підтверджується ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2018. Також, відповідачем не було надано суду акту проведеної перевірки, за результатами якого суд міг би дійти висновку про те, яке саме порушення було скоєно позивачем, не надано до суду жодних доказів на обґрунтування законності свого рішення. Також, суд першої інстанції зазначає , що порушення, передбачене ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, не є триваючим, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача не могло бути розпочато, та у разі відкриття підлягало закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачені статтею 38 цього Кодексу, а тому постанову від 24.10.2018 не можна визнати законною та обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову , однак , виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного соціального внеску передбаченої законом звітності, своєчасність, достовірність повноту нарахування та сплату податків, зборів, платежів.

Приписами ч. 8 ст. 9 Закону Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частиною другою статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

В силу ст.234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Разом з тим, за приписами ч.1 ст.276 КАС України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 затверджено Інструкцію з оформлення органами доходів та зборів матеріалів про адміністративне правопорушення (далі по тексту Інструкція № 566).

Пунктом 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції зазначено, що у разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення протокол складається в органі доходів і зборів.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи) , який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Так, юрисдикція Офісу великих платників податків ДФС (юридична адреса м.Київ) поширюється, зокрема, на адміністративно-територіальну одиницю Сумську область.

Справа про адміністративне правопорушення призначалася до розгляду в м.Харкові за територіальним місцезнаходженням Харківського управління Офісу ВПП ДФС.

Щодо повноважень начальника Харківського управління Офісу ВПП ДФС на розгляд таких справ про адміністративні правопорушення, які повинні розглядатися за місцем його вчинення з врахуванням положень рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, відповідачем докази суду не надані.

З приводу посилання відповідача у відзиві на позов на наказ начальника Офісу ВПП ДФС № 959 від 05.05.2017 колегія суддів зазначає, що, як вбачається з відзиву , цим наказом начальник Харківського управління Офісу ВПП ОСОБА_2 уповноважена на виконання функцій керівника контролюючого органу, передбачених Податковим кодексом України, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладеного на контролюючі органи, щодо прийняття рішень про застосування фінансових санкцій (штрафів) (ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»). При цьому , в наказі не вказано, що юрисдикція саме Харківського управління Офісу ВПП (м.Харків) поширюється, зокрема, і на адміністративно-територіальну одиницю - Сумську область.

Тобто, відповідачем не доведено правомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене на території Сумської області, саме Харківським управлінням Офісу ВПП в м. Харкові, а зазначений вище наказ не є належним доказом розгляду справи повноважною посадовою особою.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, щовідповідно до ч.4 ст.165-1 КУпАП несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 ст.165-1 КУпАП дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста пятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за ч.5 ст.165-1 КУпАП настає лише у разі, якщо особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, протягом року вже було піддано адміністративному стягненню за порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 або 4 статті 165-1 КУпАП.

Тобто, для визнання правопорушення "повторним" з метою застосування адміністративної відповідальності визначальним є факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за такі самі дії (за таке саме правопорушення), та відповідно, винесення органом ДФС постанови про накладення адміністративного стягнення. При цьому, перебіг календарного року розпочинається з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення (притягнення особи до адміністративної відповідальності) за попереднє правопорушення за такі самі дії (за таке саме правопорушення).

В протоколі № 247 від 12.10.2018 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що на останнього постановою від 25.07.2018 накладено штраф у розмірі 3825,0 грн. (ч.5 ст.165-1 КУпАП) за несвоєчасну сплату ЄСВ.

Разом із тим, постанова від 24.10.2018р. не містить даних про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за дії, передбачені частиною 3 або 4 ст. 165-1 КУпАП, вчинені протягом року і застосування до нього адміністративного стягнення, що регламентується ч. 5 ст. 165-1 КУпАП.

Матеріали справи свідчать , що станом на момент прийняття оскаржуваної постанови правомірність попередньої постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.07.2018 року згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Київа від 10.08.2018р. була предметом позову та досліджувалась в судовому порядку при розгляді справи № 761/30225/18 , де відповідачем визначено Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_2.

Однак, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та приймаючи оскаржувану постанову відповідачем не враховано наведене.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року по справі № 761/30225/18 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 25.07.2018 року, винесену начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 3825,00 грн. за порушення абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

З огляду на те , що на момент прийняття оскаржуваної постанови від 24.10.2018р. правомірність прийняття постанови від 25.07.2018 перевірялась в судовому порядку , про що було відомо відповідачу, а вподальшому така постанова скасована, у відповідача при прийнятті постанови від 24.10.2018 про накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України Закону № 2464-VІ не було підстав притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.5 ст.165-1 КУпАП саме за повторність порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 або 4 статті 165-1 КУпАП.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що для застосування ч.5 ст.165-1 КУпАП має значення сам факт попереднього притягнення особи до адміністративної відповідальності за таке ж порушення, оскільки справу про адміністративне правопорушення було закрито, а тому позивач вважається таким, що не був підданий адміністративному стягненню за порушення абз.1 ч.8 ст.9 Закону України Закону № 2464-VІ .

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що відповідач як субєкт владних повноважень правомірності оскаржуваної постанови від 24.10.2018 належним чином не довів, у звязку з чим позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому , колегія суддів звертає увагу на те , що всі інші посилання суду першої інстанції як на підстави неправомірності оскаржуваної постанови від 24.10.2018р. не призвели до неправильного вирішення справи, тому в розумінні вимог ч.2 ст. 317 КАС України рішення суду не підлягає скасуванню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права,тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року по справі № 642/6334/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6