Справа № 817/978/18
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/4580/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агрофонд» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року, ухвалене суддею Недашківською К. М. у м. Рівному в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Агрофонд» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2018 року Фермерське господарство «Агрофонд» (далі ФГ «Агрофонд») звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 грудня 2017 року № НОМЕР_1.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскарженим податковим повідомленням-рішенням до нього застосовано штрафні санкції за порушення, виявлені за результатами камеральної перевірки, яка є неправомірною, оскільки проведена повторно, а відтак, відповідні податкові зобовязання донараховані відповідачем протиправно. Вказано, що відповідно до абзацу 3 пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України до позивача не могли бути застосовані штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладених, так як реєстрація податкових накладних, відсутніх у Єдиному реєстрі податкових накладних, здійснена протягом 10 днів з моменту отримання податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує обставинами, викладеними у позовній заяві, а також тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою його доводи стосовно непропорційності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тобто його невідповідності вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та не навів мотивів відхилення доводів щодо необхідності тлумачення статті 120-1 Податкового кодексу України на користь платника податків.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судове засідання з розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено камеральну перевірку з реєстрації ФГ «Агрофонд» податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт від 30 листопада 2017 року № 932/17-00-50-01/40187754.

Вказаний акт перевірки містить висновок про порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині недотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних

На підставі вказаного вище акта перевірки Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21 грудня 2017 року № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 212040,08 грн, в тому числі:

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 174911,67 грн застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 17491,17 грн;

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 58899,33 грн застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 11779,87 грн;

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 152517,63 грн застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 45755,29 грн;

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 342534,35 грн застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 137013,75 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції, оскільки ним не виконано обовязок зі складення податкових накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлені Податковим кодексом України строки.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Таким чином, контролюючий орган наділений повноваженнями здійснювати камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема, для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Отже, виходячи з аналізу наведених вище правових норм, апеляційний суд зазначає, що виявлені відповідачем під час проведеної камеральної перевірки порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що останнім не заперечується, є підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120 цього Кодексу.

Щодо доводів позивача про порушення порядку та процедури проведення камеральної перевірки, а саме проведення її повторно за один і той самий період, то слід зазначити, що об'єктом такої перевірки є, серед іншого, дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру податковий орган встановив порушення реєстрації податкових накладних позивачем за 2017 рік, що і стало підставою для застосування штрафу.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

Як встановлено з матеріалів справи, 08 листопада 2017 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області проводилась камеральна перевірка з реєстрації ФГ «Агрофонд» податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт № 406/17-00-50-01/40187754, однак, такий було відкликано.

Таким чином, вказана перевірка не зумовила виникнення будь-яких прав чи обов'язків для позивача, за її наслідками не було донараховано податкові зобовязання, а тому камеральна перевірка, за результатами якої складено акт від 30 листопада 2017 року № 932/17-00-50-01/40187754, не є повторною, та не є протиправною.

Крім цього, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство не містить норми про звільнення платників податків від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків у Єдиному реєстрі податкових накладних, а покликання позивача на абзац 3 пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України є безпідставним, оскільки його положення поширюються лише на реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, тому покликання позивача на неможливість застосування до нього відповідальності, передбаченої статтею 120-1 Податкового кодексу України, є помилковим.

Також безпідставними є доводи скаржника в частині непропорційності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки відповідно до вимог пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України розмір штрафної санкції прямо залежить від суми податку на додану вартість, зазначеної у податкових накладних/розрахунках коригування та тривалості порушення терміну реєстрації таких, як і було застосовано до позивача.

Враховуючи встановлені обставини справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність податкового правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агрофонд» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 817/978/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Повне судове рішення складено 19 квітня 2019 року.