Справа № 308/14724/18
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 08 квітня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 квітня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.01.2015 року під час керування автомобілем марки «Фольксваген Поло», д.н.з. НОМЕР_1, під час руху по вулиці Вакарова біля будинку №3 був зупинений інспектором УПП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 Причиною зупинки інспектор зазначив порушення ПДР, а саме порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. Так, в подальшому відносно нього було винесено постанову серії ЕАБ №801456 від 18.12.2018 р. за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, за порушення п.9.2.б ПДР та притягнено до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, посилаючись на те, 18.12.2018 року він рухався по вул. Фединця у напрямку площі Корятовича. На ділянці руху біля Хімічного факультету УжНУ ділянка вулиці Фединця має криву близько 90 градусів. Перед цією ділянкою встановлено знак 5.55 «Схема руху». З вказаної схеми руху чітко вбачається, що єдиним можливим напрямком руху є рух по кривій ділянці вул.Фединця, а в подальшому можливий рух прямо по вул.Вакарова наліво. Він проїхав по кривій ділянці дороги вул.Фединця без зміни займаної смуги руху не подавши попереджувальний сигнал. Вважає, що інспектор помилково дійшов до висновку про те, що він нібито порушив вимоги ч. 2 ст.122 КУпАП та наклав на нього штрафну санкцію.

Ухвалою суду провадження у справі було відкрито та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, у встановленому законом порядку. Від відповідача до суду письмового відзиву на позов не надійшло. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. На адресу суду позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також вказав, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до частини першої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Судом встановлено, що 18.12.2018 року відносно ОСОБА_1 інспектором УПП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 була складена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАБ № 801456, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.2.б ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Частиною 2статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, якими передбачено, що особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 9.2. ПДР передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку : а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч.2 ст.122 КУпАП).

Пунктом 10.4 ПДР передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі вїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Таким чином, напрямок руху при вїзді на перехрестя вказане в позовній заяві та оскаржуваній постанові визначено дорожніми знаками, дорожньою розміткою та рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками та розміткою. Дана обставина підтверджує, що при в'їзді на дане перехрестя не потрібно подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, адже не здійснюється ані перестроювання, ані поворот, ані розворот, так як у водія (позивача) можливий виключно єдиний варіант руху - згідно дорожньої розмітки.

Крім того позивач вказував, що він не порушував Правил дорожнього руху, оскільки рухався по головній дорозі, не змінював напрямку руху і тому, за фактичних обставин, що мали місце правила дорожнього руху не вимагають вмикати поворот.

Згідно доданого до матеріалів позову фотознімку на ділянці руху біля Хімічного факультету УжНУ ділянка вулиці Фединця має криву близько 90 градусів. Перед цією ділянкою встановлено знак 5.55 «Схема руху». З вказаної схеми руху чітко вбачається, що єдиним можливим напрямком руху є рух по кривій ділянці вул.Фединця.

Таким чином, відповідач у справі, приймаючи спірну постанову допустив помилкове трактування фактичних обставин справи.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом було вжито усіх можливих заходів стосовно здобуття та дослідження доказів у даній справі у спосіб виклику відповідача, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення за невизнання ним позову, однак останній не з'явився в судове засідання.

Відповідачем жодних доказів на спростування доводів позивача не надано та судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови та не надано належних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та беручи до уваги наведені вище норми, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2-14, 19, 20, 22, 72-78, ч. 9 ст. 205, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст. 9, 23, 30, 33, ст. 122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕАБ № 801456 від 18.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4