Справа № 440/724/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 р.Справа № 440/724/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, місце складання м. Полтава, повний текст складено 29.03.19 року по справі № 440/724/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області , Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про визнання протиправними дій та визнання незаконними і скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в якому просив суд

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Полтавській області щодо передачі недостовірної інформації про несплату позивачем та не оскарження вимоги у досудовому та судовому порядку позивачем;

- визнати протиправними дії державного виконавця Карлівського РВ ДВС щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно та арешту на кошти позивача;

- визнати незаконною та скасувати постанову від 17.01.2019 про відкриття виконавчого провадження №58096707;

- визнати незаконною та скасувати постанову від 17.01.2019 про арешт коштів боржника ВП№58096707;

- визнати незаконною та скасувати постанову від 17.01.2019 про арешт майна боржника ВП №58096707.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що направлення ГУ ДФС у Полтавській області вимоги, як виконавчого документа, до Карлівського РВ ДВС є передчасним та незаконним, оскільки вказана вимога оскаржувалася позивачем у досудовому порядку, потім без пропущення строків, визначених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у судовому порядку. Відтак, Карлівським РВ ДВС відкрито виконавче провадження №58096707, накладено арешт на кошти та майно позивача за відсутності передбачених законом підстав.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 року у справі № 440/724/19 відмовлено в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправними дій та визнання незаконними і скасування постанов.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки не відповідають обставинам справи та суперечать доказам, які надавались позивачем, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача, Головного управління ДФС у Полтавській області, в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача, Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, відповідно до статті 59 Податкового кодексу України 13.11.2018 ГУ ДФС у Полтавській області сформовано та надіслано ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2404-53 на загальну суму 13438,29 грн., яка отримана позивачем 22.11.2018 (т. 1, а.с. 190).

В подальшому, позивач оскаржив вказану вимогу в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги 28.12.2018 №20744/М/99-99-11-05-02-25 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2404-53 від 13.11.2018 - без змін, яке отримане позивачем 03.01.2019 (а.с. 164-167).

14.01.2019 року вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2404-53 від 13.11.2018 в розмірі 12618,29 грн. (з урахуванням часткової сплати в розмірі 820 грн.) була направлена для примусового виконання до Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (т. 1, а.с. 109, 191).

17.01.2019 державним виконавцем Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58096707 з виконання вимоги №Ф-2404-53 від 13.11.2018 (т. 1, а.с. 110).

Постановою державного виконавця Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 17.01.2019 ВП № 58096707 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (т. 1, а.с. 112).

Постановою державного виконавця Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 17.01.2019 ВП № 58096707 винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника (т. 1, а.с. 114).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судовим розглядом не підтверджено надання Головним управлінням ДФС у Полтавській області недостовірної інформації з примусового виконання вимоги від 13.11.2018 №Ф-2404-53 Карлівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, а оскаржувані постанови винесено у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно ч. 4 цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням ДФС України про результати розгляду скарги 28.12.2018 №20744/М/99-99-11-05-02-25 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2404-53 від 13.11.2018 - без змін, згідно зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення вказане рішення отримано позивачем 03.01.2019 (а.с. 167).

За результатами адміністративного оскарження вимоги та з урахуванням часткової сплати боргу в сумі 820 грн., відповідачем 10.01.2019 сформовано узгоджену вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму 12618,29 грн. та 14.01.2019 направлено до Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області заяву №1566/10/16-31-53-17-21 про примусове виконання вимоги від 13.11.2018 №Ф-2404-53 (т. 1, а.с. 109).

Таким чином, ГУ ДФС у Полтавській області направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2018 №Ф-2404-53 до підрозділу державної виконавчої служби 14.01.2019, тобто через десять днів з дня отримання позивачем рішення органу доходів і зборів.

Щодо посилання позивача на роздруківку з офіційного сайту «Укрпошти» про дату отримання отримувачем у м. Карлівка листа з трек-номером 359, згідно якого рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вручено особисто 05.01.2019 (т. 2, а.с. 21), колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як підтверджено матеріалами справи, ГУ ДФС у Полтавській області отримано зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого позивач отримав рішення про результати розгляду скарги 03.01.2019.

Отже, відповідач у відповідності до вимог чинного законодавства направив до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки у строки визначені ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

При цьому, колегія суддів зазначає, що положення абз. 9, 10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" закріплює гарантії захисту інтересів платника єдиного внеску шляхом встановлення десятиденного строку, протягом якого платник має можливість оскаржити рішення про результати розгляду скарги на вимогу про сплату боргу (недоїмки) до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Натомість, позивачем не надано жодних доказів подання скарги на рішення ГУ ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги від 28.12.2018 №20744/М/99-99-11-05-02-25 або подання позову до суду про оскарження вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2018 №Ф-2404-53 у строк до 15.01.2019.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що Головним управлінням ДФС у Полтавській області надано недостовірну інформацію з примусового виконання вимоги від 13.11.2018 №Ф-2404-53 Карлівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частиною сьомою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 ст.56 Закону №1404 визначено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ч.5 ст.56 Закону №1404, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, ГУ ДФС у Полтавській області пред'явило виконавчий документ до Карліського РВ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області до закінчення тримісячного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, встановленого частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", та вже наступного робочого дня 17 січня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 58096707.

Постановою державного виконавця Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 17.01.2019 ВП № 58096707 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (т. 1, а.с. 112).

Постановою державного виконавця Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 17.01.2019 ВП № 58096707 винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника (т. 1, а.с. 114).

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Оскаржувані постанови від 17.01.2019 року вручені позивачу 14.02.2019.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58096707 від 17.01.2019, про арешт майна боржника ВП №58096707 від 17.01.2019 та про арешт коштів боржника від 17.01.2019 є такими, що прийняті державним виконавцем на підставі та в межах повноважень, наданих Законом України "Про виконавче провадження", а тому підстави для їх скасування відсутні.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів, зазначає, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 року у справі № 440/724/19 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 року по справі № 440/724/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 22.04.2019 року