Справа № 340/662/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/662/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо автоматичного нарахування на особовому рахунку по єдиному соціальному внеску по коду платежу 71040000 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 недоїмки (боргу) в сумі 1558,70 грн., як платнику спрощеної системи оподаткування;

- зобовязати відповідача-1 здійснити корегування в інтегрованій карті фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом проведення облікових операцій в інформаційній системі, які призведуть до зменшення облікових показників на суму недоїмки (боргу) по сплаті єдиного соціального внеску в сумі 1558,70 грн.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 даний адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 судом залучено до участі у даній справі співвідповідача - Головне управління ДФС у Кіровоградській області (а.с.26).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 10 січня 2019 року нею отримано лист Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому вказано, що станом на 22 грудня 2018 року на особовому рахунку по єдиному соціальному внеску по коду платежу 71040000 фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 рахується недоїмка (борг) в сумі 1558,70 грн., яка виникла за даними автоматичного нарахування, як платнику спрощеної системи оподаткування за 4 квартал 2013 року - 1218,67 грн. та 1 квартал 2014 року - 1267,95 грн.. Вважає, що недоїмка (борг) в сумі 1558,70 грн., яка виникла за даними автоматичного нарахування, є незаконною та такою, що нарахована з порушенням чинного законодавства. Оскільки, вона є пенсіонером за віком, тому, на думку позивача, в порядку передбаченому ч.4 ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску па загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вона звільняється від обов'язкової сплати єдиного соціального внеску, відповідно недоїмку (борг) в сумі 1558,70 грн., нараховано протиправно. Однак, відповідач, маючи, згідно приписів Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016, право в ручному режимі провести коригування облікових показників її інтегрованої картки платника по сплаті єдиного соціального внеску, не здійснив корегування облікових показників по сплаті єдиного соціального внеску в її інтегрованій картці. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Згідно наданого до суду Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області відзиву на позов, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій (а.с.15). Зазначав, що ОСОБА_1 не досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку (за списком №1 при повному пільговому стажі), відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення. За таких обставин, на думку відповідача, борг є правомірним та відповідає чинному законодавству. Відповідач вважає, що дії Головного управління ДФС у Кіровоградській області відповідають вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідачем - Олександрійським управлінням Головного управління ДФС у Кіровоградській області не подано до суду відзиву на позов. При цьому, суд враховує, що у відповідності до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12.09.1996 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебувала на обліку в органах доходів і зборів.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.04.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 30.01.2019 року припинила підприємницьку діяльність, власне рішення (а.с.27-28).

14 грудня 2018 року позивач звернулась до Світловодського відділення Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області з листом щодо розяснення про наявність у неї недоїмки по сплаті єдиного соціального внеску.

На що Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області повідомлено позивача, що станом на 22 грудня 2018 року на особовому рахунку по єдиному соціальному внеску по коду платежу 71040000 фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 рахується недоїмка (борг) в сумі 1558,70 грн., яка виникла за даними автоматичного нарахування, як платнику спрощеної системи оподаткування за 4 квартал 2013 року - 1218,67 грн. та 1 квартал 2014 року - 1267,95 грн. (а.с.9).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.пп.19-1.1.1, 19-1.1.2, п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (далі за текстом - Закон №2464-VI).

За пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст.2 Закону №2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з п.4. ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

У відповідності до ч.4 ст.4 Закону №2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Дана норма кореспондується з п.3 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015 (далі за текстом - Порядок №435), згідно якого фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

До того ж, вказані положення містилися у ч.4 ст.4 Закону №2464-VI у редакції чинній на час виникнення боргу позивача: особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, про що свідчить відповідне посвідчення серії ААД №927814 (а.с.10).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 неодноразово зверталась до суду з позовними заявами до управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі, Світловодської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу.

Так, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.05.2013 по справі №811/1385/13-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі про сплату недоїмки №Ф-49 від 01.02.2013 (а.с.29-30). Дана постанова набрала законної сили 24.10.2013 (а.с.31-32).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.06.2013 по справі №811/1937/13-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі про сплату недоїмки №Ф408 від 01.05.13 (а.с.34-35). Дана постанова набрала законної сили 15.04.2014 (а.с.36-37).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.02.2014 по справі №П/811/262/14 адміністративний позов ОСОБА_1 до Світловодської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасувати вимогу Світловодської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області №Ф-14/2 від 20 листопада 2013 року (а.с.39-40). Дана постанова набрала законної сили 14.05.2014 (а.с.41-42).

При цьому, згідно зазначених постанов Кіровоградським окружним адміністративним судом встановлено, що ОСОБА_1, як пенсіонер за віком, звільнена від сплати за себе єдиного внеску відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вищенаведені обставини, які встановлені Кіровоградським окружним адміністративним судом, при прийнятті постанов від 16.05.2013 по справі №811/1385/13-а, від 27.06.2013 по справі №811/1937/13-а та від 18.02.2014 по справі № П/811/262/14, не підлягають доказуванню у даній справі.

Враховуючи встановлені обставини, а також наведені норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позивач є особою, яка відповідно до ч.4 ст.4 Закону №2464-VI, звільняється від сплати за себе єдиного внеску, окрім випадку її добровільної участі в системі загальнообов'язкового страхування.

Порядок нарахування, обчислення i добровільної сплати єдиного внеску, врегульований статтею 10 Закону №2464-VI .

Так, частиною 1 статті 10 Закону № №2464-VI визначено, що платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування..

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону №2464-VI, особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.7 ст.10 Закону №2464-VI орган доходів і зборів відмовляє в укладенні договору про добровільну участь у разі, якщо особа: підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; не відповідає іншим вимогам, визначеним частиною першою цієї статті; подала неповні або недостовірні відомості; раніше уклала договір про добровільну участь, дія якого не припинена або за яким не виконано передбачені договором умови; бажає укласти договір на строк менше одного року. В інших випадках відмова в укладенні договору про добровільну участь не допускається.

Матеріали справи не містять доказів наявності укладеного позивачем договору про добровільну участь останньої у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Що свідчить про відсутність підстав для перебування позивача у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування у добровільному порядку.

Таким чином, суд погоджується з позицією позивача щодо відсутності у неї обовязку щодо сплати за себе єдиного соціального внеску.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у ході розгляду справи Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності вчинення оскаржуваних дій щодо нарахування на особовому рахунку по єдиному соціальному внеску по коду платежу 71040000 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 недоїмки (боргу) в сумі 1558,70 грн., як платнику спрощеної системи оподаткування. Що свідчить про протиправність зазначених дій Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016 (далі за текстом Порядок №422).

Згідно п.5 розділу І Порядку №422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Доказів прийняття керівником (заступником керівника) Головного управління ДФС у Кіровоградській області рішення про здійснення, у ручному режимі, коригування облікових показників інтегрованої картки платника позивача по сплаті єдиного соціального внеску, зокрема, щодо їх зменшення на суму 1558,70 грн., суду не надано. Як і не надано доказів підготовлення Олександрійським управлінням Головного управління ДФС у Кіровоградській області такого рішення.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що зобовязання Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області здійснити підготовку рішення керівника (заступника керівника) Головного управління ДФС у Кіровоградській області про корегування в інтегрованій карті фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, шляхом проведення облікових операцій в інформаційній системі, які призведуть до зменшення облікових показників на суму недоїмки (боргу) по сплаті єдиного соціального внеску в сумі 1558,70 грн., а також зобовязання Головного управління ДФС у Кіровоградській області прийняти таке рішення, відповідатиме не лише завданню адміністративного судочинства, а і положенням практики Європейського суду з прав людини, та буде ефективним і реальним способом захисту порушеного права при фактичних обставинах даної справи.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту є єдиним можливим та ефективним засобом правового захисту, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (27500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Олександрійського управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Святомиколаївська, 17) та Головного управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо нарахування на особовому рахунку по єдиному соціальному внеску по коду платежу 71040000 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 недоїмки (боргу) в сумі 1558,70 грн. (одна тисяча пятсот пятдесят вісім грн. 70 коп.), як платнику спрощеної системи оподаткування.

Зобовязати Олександрійське управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області здійснити підготовку рішення керівника (заступника керівника) Головного управління ДФС у Кіровоградській області про корегування в інтегрованій картці платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, шляхом проведення облікових операцій в інформаційній системі, які призведуть до зменшення облікових показників на суму недоїмки (боргу) по сплаті єдиного соціального внеску в сумі 1558,70 грн. (одна тисяча пятсот пятдесят вісім гривень сімдесят копійок).

Зобовязати Головне управління ДФС у Кіровоградській області прийняти, підготовлене Олександрійським управлінням Головного управління ДФС у Кіровоградській області, рішення про корегування в інтегрованій картці платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, шляхом проведення облікових операцій в інформаційній системі, які призведуть до зменшення облікових показників на суму недоїмки (боргу) по сплаті єдиного соціального внеску в сумі 1558,70 грн. (одна тисяча пятсот пятдесят вісім гривень сімдесят копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати на оплату судового збору в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2