Справа № 2040/8100/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р.Справа № 2040/8100/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 11.12.18 року по справі № 2040/8100/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа-Маркет"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Основа-Маркет» (далі по тексту ТОВ «Основа-Маркет», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС Харківській області № від 14.09.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1110,94 грн. та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) 277,73 грн., усього на суму 1388,67 грн., № від 14.09.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності» на суму 5554,69 грн. та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) 1388,67 грн., усього на суму 6943,36 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 по справі № 2040/8100/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-Маркет» (м. Харків, пров. Сімферопольський, 6) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків) про скасування податкових повідомлень рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС Харківській області № від 14.09.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1110,94 грн. та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) - 277,73 грн., усього на суму 1388,67 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС Харківській області № від 14.09.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності на суму 5554,69 грн. та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) - 1388,67 грн. усього на суму 6943,36 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-Маркет» () судовий збір у розмірі 2643,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 по справі № 2040/8100/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що з урахуванням встановлених характеристик товару «Заклепки сталеві…», наявних в мережі Інтернет, вимог УКТ ЗЕД, приміток до розділу ХV, положень до груп 73 та 83, пояснень до товарних позицій 7318 та 8308, класифікація вищевказаного товару, який був імпортований позивачем, повинна здійснюватися в товарній позиції 8308, у товарній підкатегорії за кодом УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%) як «заклепки трубчасті або роздвоєні». З огляду на викладене, вважає, що відповідач при складанні акту перевірки ТОВ «Основа-Маркет» від 28.08.2018 № 15171/7/99-99-14-04-02-17 та винесенні податкових повідомлень-рішень про збільшення позивачу грошового зобовязання з ввізного мита та ПДВ, діяв правомірно, підстави для скасування вказаних податкових повідомлень-рішень відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 по справі № 2040/8100/18, прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в надісланих до суду письмових поясненнях та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, що всупереч вимогам ч.7 ст.69 МК України рішення з боку митного органу стосовно зміни класифікації товару не приймалось. Вказує, що в акті перевірки йде мова про трубчасті (двосторонні або роздвоєні) заклепки, які мають або не мають різьбу, які класифіковані митним органом за кодом УКТ ЗЕД 8308 20 00 00. Разом з тим, відповідно до примітки до групи 83 УКТ ЗЕД вироби з чорних металів товарних позицій 7312, 7315, 7317, 7318 або 7320, не повинні розглядатися як частини виробів, включених до цієї групи. При цьому, імпортовані позивачем заклепки (заклепки сталеві до замків металевих без різьби), які виготовлені з чорних металів, обґрунтовано віднесені позивачем до коду 7318 23 00 90. Пояснив, що позивачем у додатках до листа на запит податкового органу від 21.06.2018 було надано опис та фото імпортованих позивачем заклепок, однак, за змістом акту перевірки, при її проведенні застосовані фото трубчатих, різьбових, двосторонніх або роздвоєних заклепок, тобто, іншого товару. Фото, надане позивачем та фото, використане відповідачем при перевірці, мають категорично різне зображення товару. Зазначив, що ТОВ «Основа-Маркет» протягом 2014-2016 років було розмитнено декілька партій таких самих заклепок, задекларованих за кодом 7318 23 00 90, рішення про зміну цієї класифікації митними органами не приймалось. Враховуючи викладене, вважає безпідставною зміну класифікації коду товару за УКТ ЗЕД та наполягає на протиправності збільшення грошових зобовязань з ввізного мита та ПДВ, повязаного зі зміною такої класифікації.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 вересня 2018 року уповноваженими особами ГУ ДФС у Харківській області була проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Основа-Маркет» щодо дотримання законодавства України з питань державної митної справи за митною декларацію від 25.11.2015 №807100000/2015/042903.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №3611/20-40-14-15-07/35352849 від 28.08.2018, яким зафіксовано порушення позивачем :

вимог Закону України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 (застосування Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД) при класифікації товарів, ч.1, п. 5 ч.8 ст.257 Митного кодексу України (далі по тексту МК України) в частині порушення правил класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні (митне оформлення здійснено у товарній підкатегорії 7318 23 00 90 (пільгова ставка ввізного мита 5,0%), а необхідно було товар класифікувати у товарній підкатегорії 8308 20 00 00 (пільгова ставка ввізного мита 10,0%), в результаті чого занижено податкове зобовязання по сплаті мита на загальну суму 5554,69 грн, яка підлягає перерахуванню до державного бюджету України;

п.187.8 ст.187 та п.190.1 ст.190 ПК України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму мита, в результаті чого занижено податкове зобовязання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 1110,94 грн, яка підлягає перерахуванню до держаного бюджету України.

Встановлені порушення, за висновками акту відповідача, призвели до заниження податкових зобовязань по сплаті митних платежів на загальну суму 6665,63 грн, в тому числі: по ввізному миту на суму 5554,69 грн, по податку на додану вартість на суму 1110,94 грн.

На підставі наведених висновків акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області були винесені податкові повідомлення-рішення від 14.09.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1110,94 грн та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) 277,73 грн, усього на суму 1388,67грн, № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності» на суму 5554,69 грн, та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) 1388,67 грн, усього на суму 6943,36 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Основа-Маркет» звернулось до суду з цим позовом про їх оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки визначення суми грошових зобов'язань позивачу, повязане зі зміною класифікації товару за УКТ ЗЕД, відбулося без попереднього прийняття компетентним митним органом відповідного рішення про зміну класифікації товару. Крім того, відповідачем не доведено наявності законних підстав для проведення документальної невиїзної перевірки позивача, передбачених п.1 ч.2 ст.351 Митного кодексу України. При цьому, імпортований позивачем товар пройшов митне оформлення саме за кодом, вказаним позивачем НОМЕР_1, з яким погодився митний орган, випустивши товари у вільний обіг.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ «Основа-Маркет» в зоні діяльності Харківської митниці ДФС здійснило митне оформлення товару за митною декларацією від 25.11.2015 № 807100000/2015/042903, згідно з якою позивачем імпортовано товари: заклепки сталеві до замків металевих, без різьби, марка сталі СтЗ: заклепка RF-3*10 -300 компл. (комплект -1000 шт.), заклепка RF-4*10 - 300 компл. (комплект-1000 шт.), заклепка RF- 5*10 - 300 компл. (комплект -1000 шт.), заклепка RFB-4*10 - 300 компл. (комплект 1000 шт.), заклепка RC-4*10 -300 компл. (комплект- 1000 шт.) Виробник: WENZHOU CHINESE INDUSTRY CO.,LTD, Китай. Торгівельна марка: немає даних. Країна виробництва: CN.», за кодом товару 7318 23 00 90 відповідно УКТЗЕД, пільгова ставка ввізного мита 5,0 %.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 03.08.2018 № 5600 було проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Основа-Маркет» щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Порядок митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюється положеннями Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст. 257 Митного кодексу України).

Перевірка правильності класифікації згідно з українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі по тексту УКТ ЗЕД) є одним з етапів митного контролю.

У відповідності до ч.ч. 1-5 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Як складний випадок класифікації товару розуміють випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 № 1085/21397; далі по тексту Порядок № 650), контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком № 650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Розділом ІІІ вказаного Порядку № 650 встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до Митного кодексу України.

Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №650 встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності:

- відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;

- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних Класифікаційні рішення програми «Інспектор 2006» ЄАІС.

При цьому, така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару.

У випадку, передбаченому підпунктом «а» абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом «б» абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами «б», «в» абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом за кодом, заявленим у митній декларації.

Аналогіний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 08.05.2018 по справі № 808/1341/14.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, рішення про визначення коду товару (зміну класифікації товару, заявленої позивачем) компетентним митним органом не приймалось. Зміна класифікації товару за УКТ ЗЕД з коду, заявленого позивачем при митному оформленні - 7318 23 00 90 на інший код НОМЕР_2 здійснена Головним управлінням ДФС у Харківській області самостійно в ході перевірки.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку визначення суми грошових зобов'язань позивачу згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями відбулося за відсутності правових підстав, всупереч вимог частин 4 та 7 статті 69 Митного кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно зі статтею 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

У частині другій статті 351 МК України визначено дві підстави, за наявності яких може бути проведена документальна невиїзна перевірка.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини другої статті 351 МК України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що підставою для проведення перевірки ТОВ «Основа-Маркет» в акті перевірки від 28.08.2018 Головного управління ДФС у Харківській області зазначено підпункт 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України.

Однак, акт перевірки не містить жодних фактів про виявлення контролюючим органом ознак, що свідчать про можливе порушення позивачем законодавства України з питань державної митної справи та в чому саме вони полягають. Також у вказаних документах відсутні відомості про отримання інформації про такі порушення з боку позивача від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів або ж із висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Всупереч положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не надав докази на підтвердження наявності наведених у зазначеній нормі підстав. Тоді як імпортований позивачем товар, правильності декларування кодів якого стосувалась документальна перевірка, пройшов митне оформлення. Митні декларації, в яких позивач задекларував до ввезення на митну територію України товар: «заклепки сталеві до замків металевих, без різьби…» за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1, були прийняті митним органом, а імпортований товар випущений у вільний обіг.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, фактичною підставою для призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «Основа-Маркет» слугувало надходження до ГУ ДФС у Харківській області листа Департаменту адміністрування митних платежів Державної фіскальної служби України від 21.05.2018 № 15171/7/99-99-14-04-02-17 «Про вжиття заходів», в якому зазначено, що з урахуванням характеристик товару, наявних в мережі Інтернет, вимог УКТ ЗЕД та пояснень до товарної позиції 8308 УКТ ЗЕД класифікація товару «Заклепки трубчасті DIN арт.7337, VOREL арт. 70340», що не є простим метизним виробом, мають складну конструкцію, повинна здійснюватись у товарній підкатегорії 8308 20 00 00 (ставка мита 10%).

Разом з тим, вказаний лист має знеособлений характер, оскільки не містить жодних фактів про виявлення контролюючим органом ознак, що свідчать про можливе порушення позивачем законодавства України з питань державної митної справи та в чому саме вони полягають. Також, вказаний лист не є рішенням компетентного митного органу про зміну класифікації товарів за УКТ ЗЕД, та має інформаційний характер.

При цьому, відповідачем по справі не доведено того, що зміст цього листа стосується спірних відносин, а саме того, що товар, імпортований позивачем згідно з МД від 25.11.2015 №807100000/2015/042903 є тим товаром, про який йдеться у листі ДФС України від 21.05.2018 № 15171/7/99-99-14-04-02-17 (заклепки трубчасті або роздвоєні).

Враховуючи викладене, відповідачем не доведено належних і достатніх правових підстав для проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Основа-Маркет», передбачених п.1 ч.2 ст.351 МК України.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 08.05.2018 по справі № 808/1341/14, від 07.08.2018 по справі № 808/2133/17.

Надаючи оцінку наявності у відповідача фактичних підстав для зміни класифікації коду товару, здійсненої позивачем у МД від 25.11.2015 №807100000/2015/042903, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Згідно із частиною 1 статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ведення УКТ ЗЕД включає, крім іншого, розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування.

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Законом України Про Митний тариф України від 19.09.2013 № 584-VII встановлено митний тариф України, який містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів. Згідно Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, які є складовою частиною Митного тарифу, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1) назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2) (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4) товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

При цьому згідно із преамбулою до Митного тарифу визначено, що якщо в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеній на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, виявлено неточності перекладу з офіційної мови оригіналу українською мовою назв позицій, підпозицій, а також текстів приміток до розділів, груп, позицій, підпозицій та додаткових приміток, то за основу приймаються тексти офіційних видань Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачем у митній декларації від 25.11.2015 № 807100000/2015/042903 класифіковано товари: заклепки сталеві до замків металевих, без різьби, марка сталі СтЗ: заклепка RF-3*10 -300 компл. (комплект -1000 шт.), заклепка RF-4*10 - 300 компл. (комплект-1000 шт.), заклепка RF- 5*10 - 300 компл. (комплект -1000 шт.), заклепка RFB-4*10 - 300 компл. (комплект 1000 шт.), заклепка RC-4*10 -300 компл. (комплект- 1000 шт.) за кодом товару УКТЗЕД 7318 23 00 90.

Відповідачем в акті перевірки визначено інший код імпортованого позивачем товару 8308 20 00 00.

Як вбачається з акту перевірки від 28.08.2018, на аркушах 12-15 наведено дані з фотографіями заклепок як зразок товарів з кодом УКТ ЗЕД 8308 20 00 00: на арк.12 заклепки зі сталевою струйною порожньою різьбою зі сталевою арочною оправою, на арк. 13 - потокова різьба з алюмінієвого сплаву, на арк. 14 трубчасті заклепки з нержавіючої сталі, на арк. 15 трубчасті заклепки зі сталі, має форму грибовидної головної трубки зі стрижнем, розташованим всередині.

Таким чином, у всіх випадках представлені трубчасті (двосторонні, або роздвоєні) заклепки, які мають або не мають різьбу.

Відповідно до УКТ ЗЕД у групі 8308 «Інші вироби з недорогоцінних металів» класифікуються : застібки, рами із застібками, пряжки, пряжки-застібки, гачки, петлі, вушка та аналогічні вироби з недорогоцінних металів для одягу, взуття, тентів, сумок, дорожніх речей або інших готових виробів; заклепки трубчасті або роздвоєні з недорогоцінних металів; намистини та блискітки з недорогоцінних металів: гачки, петлі та вушка, заклепки трубчасті або роздвоєні. Код 8308 10 00 00 гачки, петлі та вушка; 8308 20 00 00 заклепки трубчасті або роздвоєні.

Згідно з приміткою 1 до групи 83 у цій групі частини виробів з недорогоцінних металів слід класифікувати у товарних позиціях, в яких класифікуються вироби, до яких належать ці частини. Однак, вироби з чорних металів товарних позицій 7312, 7315, 7317, 7318 або 7320, а також аналогічні вироби з інших недорогоцінних металів (груп 74-76 і 78-81) не повинні розглядатися як частини виробів, включених до цієї групи.

Такими чином, законодавчо встановлено неможливість застосування до товарів код групи 83 - у тому числі до групи 8308 20 00 00 товарів, які мають класифікаційні коди 7318.

Згідно з УКТ ЗЕД товарами групи 73 «Вироби з чорних металів» є, зокрема : позиція 7318 - гвинти, болти, гайки, глухарі, гачки вкручувані, заклепки, шпонки, шплінти, шайби (включаючи пружинисті шайби) та аналогічні вироби, з чорних металів. Відповідно до пояснень УКТ ЗЕД до товарної позиції 7318 включаються, зокрема : 7318 23 00 заклепки : для промислового складання моторних транспортних засобів, 7318 23 00 90 - інші.

Відповідно до примітки УКТ ЗЕД Група 73 включає до себе вироби з чорних металів, що повністю відповідає даним графи 31 до МД від 25.11.200/2015/042903, в якій визначено опис товару : заклепки сталеві до замків металевих без різьби.

Колегія суддів відмічає, що позивачем разом з листом №17/06-18 від 21.06.2018 на запит контролюючого органу надавались відомості про імпортований товар, зокрема, його фотографії.

Зовнішній вигляд виробів, що зображені на фотографіях, наданих позивачем (а.с.18), суттєво відрізняється від фотографій, що містяться в акті перевірки від 28.08.2018 № 3611/20-40-14-15-07/35352849 (а.с.31, 35-38), та фотографій, наявних у листі ДФС України від 21.05.2018 № 15171/7/99-99-14-04-02-17.

На фотографіях, застосованих при перевірці, зображені трубчасті, різьбові, або двосторонні, або роздвоєні заклепки, а не товар, імпортований позивачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє посилання відповідача в акті перевірки на класифікаційні рішення країн-членів Європейського союзу, що представлені на офіційному веб-сайті (http://ec.europe.eu), оскільки виходячи зі змісту фотографій, які ілюструють ці рішення, останні приймались відносно іншого товару, ніж імпортований позивачем.

Таким чином, товар, митне оформлення якого здійснено за МД від 25.11.200/2015/042903, не є тим товаром, інформація про який викладена у листі ДФС України від 21.05.2018 № 15171/7/99-99-14-04-02-17, та який, за позицією ДФС України, необхідно класифікувати у категорії 8308.

Доводи відповідача про те, що іншими митницями ДФС класифікація згідно з УКТ ЗЕД ідентичного (аналогічного) товару здійснювалась у товарній підкатегорії 8308 20 00 00, не впливають на правомірність класифікації товару у МД від 25.11.200/2015/042903, оскільки, як вбачається з акту перевірки, за митними деклараціями, на які послався відповідач, здійснено митне оформлення іншого товару - заклепок трубчастих, зокрема, з нержавіючої сталі, або пустотілих циліндричних, витяжних, з різьбою чи без неї, або глухих заклепок з руйнувальною оправкою (дорном), або роздвоєних.

Посилання відповідача на інформацію з офіційного веб-сайту ТОВ «Основа-Маркет» колегія суддів відхиляє, оскільки наявність на сайті позивача загальної інформації про заклепки витяжні чи трубчасті, не означає, що за митною декларацією МД від 25.11.200/2015/042903 було здійснено митне оформлення саме таких заклепок.

Згідно з листом Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України від 11.05.2018 № 935/99-99-19-03-01-18, на який посилається сам відповідач, зазначено, що товар класифікується у товарній підкатегорії 8308 20 00 00 за умови, що даний товар являє собою заклепки трубчасті, що не мало місця у спірних відносинах.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем вірно застосовано правила 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, обґрунтовано було віднесено товар, імпортований за МД від 25.11.200/2015/042903, до товарної підкатегорії 7318 23 00 90, що підтверджується документами, наданими позивачем при декларуванні цього товару, та не спростовано відповідачем.

Як наслідок, позивачем вірно застосовано пільгову ставку ввізного мита у 5%, а тому висновки акту перевірки про заниження податкового зобовязання по сплаті мита на 5554,69 грн., та про порушення п.187.8 ст.187 та п.190.1 ст.190 ПК України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму мита, в результаті чого занижено податкове зобовязання по сплаті ПДВ на 1110,94 грн., є хибними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 14.09.2018 № від 14.09.2018 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1110,94 грн та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) 277,73 грн, усього на суму 1388,67 грн, № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності» на суму 5554,69 грн та за штрафними фінансовими санкціями (штрафами) 1388,67 грн усього на суму 6943,36 грн, прийняті відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією, Митним кодексом України, Податковим кодексом України, а тому вказані податкові повідомлення рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року по справі № 2040/8100/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 23.04.2019 року