Справа № 160/142/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 160/142/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року (суддя Бондар М.В.) у справі №160/142/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу від 22.12.2018 року №57823408, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року зобовязано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справи України та членів їх сімей від 23.12.2015 року №900, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, постанови Кабінету Міністрів України №947 від 18.11.2015 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268, починаючи з 01 січня 2016 року. Позивач зазначає, що покладені судом зобовязання вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 ним виконані в порядку встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду, про що Листом було повідомлено відповідача, однак, незважаючи на отриману інформацію державним виконавцем 22.12.2018 року винесена постанова про накладення штрафу на підставі ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк. За позицією позивача, істотною умовою накладення штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин, чого в даному випадку, як стверджує позивач, ним допущено не було, оскільки судове рішення ним було виконано з урахуванням постанови КМУ №103 в тій частині, в якій було передбачено та профінансовано проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям державою. Посилаючись на наведене, позивач вважає накладення штрафу на Головне

управління державним виконавцем неправомірним, оскільки таке суперечить нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, пославшись на положення частині 4 статті 19 Закону № 1404-VIII, вказав на те, що у боржника наявний обов'язок щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або про причини невиконання. Встановивши те, що у встановлений державним виконавцем строк ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не повідомило державного виконавця ні про добровільне виконання рішення, ні про наявність поважних причин своєчасного невиконання, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність застосування державним виконавцем до боржника штрафних санкцій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскарженого рішення державного виконавця. Заявник апеляційної скарги наголошує на тому, що покладені судом зобовязання вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 виконані Головним управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду. Виплата ж перерахованої пенсії буде здійснена Головним управлінням в порядку, визначеному постановою КМУ №103 від 21.02.2018 року. Скаржник звертає увагу на те, що положеннями ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якої державним виконавцем прийнято спірну постанову, визначено накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду. Втім, за позицією позивача, фактично підставою для накладення штрафу на Головне управління стало не надання ним відповіді у строк, визначений державним виконавцем відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідальність же за невиконання законних вимог виконавця передбачена статтею 76 цього Закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 04.12.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57823408 з примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року у справі №804/8776/17 про зобов'язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справи України та членів їх сімей від 23.12.2015 року №900, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, постанови Кабінету Міністрів України №947 від 18.11.2015 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268, починаючи з 01 січня 2016 року.

У вказаній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

22.12.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, на позивача, на підставі ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Правомірність та обгрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, виконавець зобовязаний вжити усіх необхідних заходів щодо своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобовязує боржника вчинити певні дії передбачена ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, підставою застосування штрафних санкцій у відповідності до вказаної норми права, є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

Як свідчать долучені позивачем до матеріалів справи докази, на час винесення державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу від 22.12.2018 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року у справі №804/8776/17 в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ГУ ПФУ у Дніпропетровській області виконано та частково здійснено доплату.

Про вказані обставини ГУ ПФУ у Дніпропетровській області було повідомлено відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області Листом за вих. №30454/08-01/26 від 17.12.2018 року (а.с.64).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у державного виконавця в спірному випадку були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Стосовно того, що Лист ГУ ПФУ у Дніпропетровській області за вих. №30454/08-01/26 від 17.12.2018 року надійшов до відділу примусового виконання рішень лише 04.01.2019 року, тобто після прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 22.12.2018 року, то вказаний факт, на думку колегії суддів, не може свідчити про правомірність дій державного виконавця в спірних правовідносинах, оскільки останній, приймаючи рішення про застосування до боржника штрафних санкцій на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був пересвідчитися в тому, що станом на час прийняття такого рішення боржником дійсно не виконано рішення суду, вживши при цьому необхідні заходи.

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що боржником не був виконаний обовязок щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або причини невиконання, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у спірному випадку до позивача застосовано штрафні санкції саме за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, а не про невиконання боржником обовязку щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або про причини невиконання.

Таким чином, визначальним у цій справі є не своєчасність повідомлення державного виконавця про наслідки виконання рішення суду, а фактичне виконання рішення у встановлений виконавцем строк.

Оскільки, державним виконавцем, на час прийняття оскаржуваної постанови, не було встановлено обставини виконання чи невиконання боржником судового рішення, то застосовані до позивача штрафні санкції неможливо визнати обґрунтованими.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року по справі №160/142/19 скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Постанову про накладення штрафу, прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 12.12.2018р. у виконавчому провадженні №57823408 щодо стягнення штрафу у сумі 5100 грн. визнати неправомірною та скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст.329 КАС України.

Повний текст постанови складено 18.04.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк