Справа № 760/18693/18
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/166/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Київ Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Кривулько С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Київської міської митниці ДФС, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0104/10000/18 від 26.06.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Київської міської митниці ДФС від 26.06.2018 року №0104/10000/18.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 16.02.2018 року позивачем, декларантом ДП «Антонов» ОСОБА_3 до відділу митного оформлення №2 митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС шляхом подання митної декларації в електронному вигляді №UA100020/2018/171437 від 16.02.2018 року, в інтересах ДП «Антонов» декларувались кріпильні вироби, а саме болти, гайки, заклепки, які використовуються при виробництві літаків цивільної авіації Ан-148, Ан-158, в асортименті на загальну суму 505 936,63 доларів США.

При здійсненні митного контролю МД №UA100020/2018/171437 від 16.02.2018 року за результатами проведеного митного огляду, на етапі перевірки правильності класифікації товару, у інспектора відділу митного оформлення №2 виникли сумніви щодо правильності кодування товарів згідно із УКТЗЕД та був направлений запит до відділу класифікації управління адміністрування митних платежів. Відділом класифікації управління адміністрування митних платежів Київської міської митниці ДФС було винесено Рішення про визначення коду товарів №КТ- UA-2018 від 20.02.2018 року відповідно до якого код УКТЗЕД товару №4 та №5 був змінений на код (ставка мита - 10%, ПДВ - 20%).

Головним державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС був складений протокол про порушення митних правил №0104/10000/18 від 22.02.2018 року, згідно якого позивач вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, а саме зменшення їх розміру і такі дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Крім того, позивач зазначив, що на підставі Рішення про визначення коду товару №КТ- UA-2018 від 20.02.2018 року та протоколу ПМП №0104/10000/18 від 22.02.2018 року, на підставі ст. 256 МК України головним державним інспектором Міщенко С.Г. була прийнята карта відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100020/2018/00014 від 22.02.2018 року.

За результатами розгляду справи про порушення позивачем митних правил Київська міська митниця ДФС 26.06.2018 року винесла постанову в справі про порушення митних правил №0104/10000/18, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі триста відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 3 016 626,21 грн.

Позивач не погоджується з висновками викладеними в постанові Київської міської митниці ДФС по справі про порушення митних правил №0104/10000/18 від 26.06.2018 року та вважає вказану постанову безпідставною, необґрунтованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

19.07.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів

04.12.2018 до суду від представника Київської міської митниці ДФС Борматової О.М. надійшов відзив на позовну заяву. Вказує, що заявлення неправильного коду УКТЗЕД є протиправною дією, оскільки згідно з п. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари. Відповідно до підпункту 5 г) пункту 8 статті 257 МК України, декларант зобов'язаний вносити до митної декларації відомості про товари, зокрема і код товару згідно УКТЗЕД. Таким чином, постанова Київської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 0104/10000/18 є законною, обґрунтованою, прийнятою з урахуванням всіх фактичних обставин справи та відповідно до норм чинного законодавства, а підстави для скасування постанови митниці відсутні.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі постанови Київської міської митниці ДФС про порушення митних правил № 0104/10000/18 від 26.06.2018.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26.12.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав викладених у ньому. Додатково надали свої пояснення в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши доводи позивача та представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши у сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 16.02.2018 року позивачем, декларантом ДП «Антонов» ОСОБА_3 до відділу митного оформлення №2 митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС шляхом подання митної декларації в електронному вигляді №UA100020/2018/171437 від 16.02.2018 року, в інтересах ДП «Антонов» декларувались кріпильні вироби, а саме болти, гайки, заклепки, які використовуються при виробництві літаків цивільної авіації Ан-148, Ан-158, в асортименті на загальну суму 505 936,63 доларів США.

Підставою для переміщення вказаних товарів через митний кордон України була попередня митна декларація типу «ІМ-40ЕЕ» від 13.02.2018р. №UA100000/2018/808917, одержувач - ДП «Антонов», а також товаросупровідні документи: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 12.02.2018р. №647919, інвойс №21 від 08.02.2018р. АТ «Авіа-ФЕД-Сервіс».

Крім того, для здійснення перевірки інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС було надано експортну митну декларацію №10013010/120218/0002101 від 12.02.2018р. та договір поставки №10-04/2017 від 10.04.2017 р. з додатками.

При здійсненні митного контролю МД №UA100020/2018/171437 від 16.02.2018 року за результатами проведеного митного огляду, на етапі перевірки правильності класифікації товару, у інспектора відділу митного оформлення №2 виникли сумніви щодо правильності кодування товарів згідно із УКТЗЕД та був направлений запит до відділу класифікації управління адміністрування митних платежів. Відділом класифікації управління адміністрування митних платежів Київської міської митниці ДФС було винесено Рішення про визначення коду товарів №КТ- UA-2018 від 20.02.2018 року відповідно до якого код УКТЗЕД товару №4 та №5 був змінений на код (ставка мита - 10%, ПДВ - 20%).

Головним державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС був складений протокол про порушення митних правил №0104/10000/18 від 22.02.2018 року, згідно якого позивач вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, а саме зменшення їх розміру і такі дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

На підставі Рішення про визначення коду товару №КТ- UA-2018 від 20.02.2018 року та протоколу ПМП №0104/10000/18 від 22.02.2018 року, на підставі ст. 256 МК України головним державним інспектором Міщенко С.Г. була прийнята карта відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100020/2018/00014 від 22.02.2018 року.

26.06.2018 р. Київською митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил №0104/10000/18, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі триста відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 3 016 626,21 грн.

Разом з тим, встановлено, що ДП «Антонов», не погоджуючись з Рішенням відділу класифікації товарів, направив до Київської міської митниці ДФС лист №160/5782-18 від 25.05.2018р. щодо перегляду Рішення або проведення додаткової експертизи з метою визначення правильного коду товарів.

Листом Київська міська митниця ДФС від 25.05.2018р. повідомила ДП «Антонов» про відсутність підстав для відкликання (перегляду) Рішення.

Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру 1) неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), 2) ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або 3) кількості, 4) країни походження, 5) відправника та/або 6) одержувача товару, 7) неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його 8) митної вартості, та/або 9) надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або 10) несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Підставою для притягнення позивача до відповідальності за ст. 485 МК України за оскаржуваною постановою є надання неправдивих відомостей щодо коду товару № 4 та №5 згідно з УКТ ЗЕД позивачем.

Вирішуючи питання про наявність матеріально-правової підстави для притягнення позивача до відповідальності за ст. 485 МК України з наведених мотивів, суд констатує наступне.

Обов'язковою умовою притягнення особи до відповідальності за статтею 485 МК України є наявність вини у формі умислу. Диспозиція вказаної правової норми передбачає необхідність спеціальної противної мети у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. При цьому, у статті 485 МК України вказано, що застосування адміністративного стягнення до порушника митних правил можливе тільки у заявлення у митній декларації «неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості». А відтак, відповідальність за ст. 485 МК України може наставати лише у випадку, коли правопорушник свідомо, з умислом, спрямованим на зменшення митних платежів, вказав неправдиву інформацію або ж надав органам доходів та зборів документи, в яких містяться відомості, що не відповідають дійсності.

Вказана позиція щодо ст. 485 МК України міститься у Постанові Верховного Суду від 20.03.2018 р. у справі № 640/7258/17, згідно якого: «для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу… При цьому, статтею 485 Митним кодексом України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.».

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України (надалі за текстом - КупАП) адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів та здійсненого на їх підставі обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України, саме позивача.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а під час розгляду справи про порушення митних правил відповідачем, як суб'єктом владних повноважень достеменно не доведено та не обґрунтовано правових підстав для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України, саме позивача, а відтак, суд констатує недоведеність відповідачем даної обставини при винесенні оскаржуваної постанови.

Суб'єктивна сторона правопорушення - умисел на вчинення протиправного діяння, спрямований на досягнення мети по ухиленню від сплати митних платежів (протиправному звільненню від їх сплати або зменшенню їх розміру). Особа при ухиленні від сплати митних платежів має усвідомлювати та знати умови належного виконання обов'язку щодо сплати митного платежу, втім, свідомо вчиняти дії по уникненню від виконання такого обов'язку належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 260 МК України, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

В п. 21 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450, періодична митна декларація подається для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України суднами закордонного плавання, трубопровідним транспортом або лiнiями електропередачі, припасів, періодичних друкованих видань та товарів, переміщення яких через митний кордон України планується з періодичністю не рідше ніж два рази протягом строку її дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 МК України, у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Приписи ст. 69 МК України визначають, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто, у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у ч. 1 ст. 9 КУпАП та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 485 МК України визначають, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для притягнення особи до відповідальності за невірну класифікацію товарів за кодом УКТ ЗЕД для митних цілей необхідна поряд з іншим наявність в особи спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретною метою, як обов'язковою ознакою складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір. Мета - це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що, як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно-небезпечна діяльність особи і вона може бути тільки у правопорушеннях, що вчиняються з прямим умислом, оскільки вона є свідченням бажання певного наслідку.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Статтею 489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписи ч. 1 ст. 495 МК України визначають, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що відповідачем не доведено, що заявлення в митних деклараціях відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД, було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію. Відтак, оскільки у діях позивача відсутній умисел на вчинення протиправних дій, що є обов'язковим елементом порушення митних правил, за що передбачена визначена у ст. 485 МК України відповідальність.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. Тобто, у позивача був відсутній умисел на внесення неправдивих відомостей про вартість товару, зазначеного в декларації, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 485 МК України.

Обставини щодо можливого надання митному органу неправдивих відомостей під час митного оформлення товару, які стали підставою для недорахування відповідних податків і зборів, не могли і не залежали від волі позивача, та не можуть свідчити про умисел останнього на ухилення від сплати митних платежів, а отже, в діях позивача відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевказані обставини встановлені судом, оцінивши всі зібрані докази по справі, суд вважає, що винесена оскаржувана постанова не відповідає положенням Митного кодексу України, оскільки, відповідачем не доведено належними доказами умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України, а відтак, постанова Київської міської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0104/10000/18 від 26 червня 2018 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 69, 264, 257, 485, 489, 498 МК України, 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Київської міської митниці ДФС, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0104/10000/18 від 26.06.2018 року - задовольнити;

Скасувати постанову заступника начальника Київської міської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Катамадзе І.Г. від 26.06.2018 р. у справі про порушення митних правил № 0104/10000/18, провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна