Справа № 200/14955/18-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 р. Справа№200/14955/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Голуб В.А.,

при секретарі Мангуш З.В.,

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2018 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені на суму 624 209, 75 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2018 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені на суму 624 209, 75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Часовоярське регіональне виробниче управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» звільнено від штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору. На підтвердження вказаного, позивач зазначає, що має сертифікати Торгово-промислової палати України №№ 1735, 1736 про настання обставин непереборної сили від 25.11.2014 року № 5270/05-4 та від 25.11.2014 року № 5268/05-4, якими засвідчено факт настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні КП «Компанія «Вода Донбасу» господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються подачі податкових декларацій та сплати податків, обовязкових платежів. З огляду на наведене, позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2018 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені на суму 624 209, 75 грн, з яких штраф - 608 271, 84 грн, пеня - 15937,91грн.

Відповідач не погодився із заявленими вимогами та подав відзив на адміністративний позов. В обґрунтування незгоди представником Головного управління ДФС у Донецькій області зазначено, що сертифікати Торгово-промислової палати України № 1735, № 1736 від 25.11.2014 року засвідчують настання обставин непереборної сили позивачу з 14 квітня 2014 року відповідно до п.п 100.4-100.5 ст. 100 Податкового кодексу України, що стосуються розстрочення / відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків. Також, сам сертифікат не має наперед визначеної дії, у тому числі не звільняє від сплати податків та обов'язкових платежів до бюджету у зв'язку з дією форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), враховуючи те, що згідно з вимогами податкового законодавства на підставі сертифікату органи ДФС приймають рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань або податкового боргу, списання безнадійного податкового боргу, продовження граничних термінів для подання податкової декларації й інших документів. Крім того, представник відповідача зауважує, що положеннями статті 127 Податкового кодексу України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу. З огляду на наведене, представник Головного управління ДФС у Донецькій області просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року позовну заяву Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2018 року № НОМЕР_1 в частині, - залишено без руху. Надано Комунальному підприємству Компанія Вода Донбасу - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду: документа про сплату судового збору у розмірі 9 363, 15 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2018 року № НОМЕР_1 в частині та відкрито провадження по справі № 200/14955/18-а. Призначено підготовче засідання по адміністративній справі № 200/14955/18-а за правилами загального позовного провадження на 14 годину 00 хвилин 13.02.2019 року.

Pозгляд справи № 200/14955/18-а за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2018 року № в частині - відкладено з 13.02.2019 на 13.03.2019 року о 10-00 год.

Ухвалою суду від 13.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті на 10 годину 00 хвилин 10.04.2019 року. У судовому засіданні представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу зареєстрований як юридична особа, включений до ЄДРПОУ за № 00191678, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є у вільному доступі на офіціальному веб-сайті: https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch. Часовоярське регіональне виробниче управління є відокремленим підрозділом Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу без права юридичної особи, зареєстроване як платник єдиного внеску в Бахмутській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області. Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів. Суд зазначає, що позивачем до суду надані Сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили № 1735 від 25.11.2014 року, № 1736 від 25.11.2014 року, якими позивачу та його відокремленому підрозділу засвідчили настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.23-25).

Також, 05.11.2014 року Часовоярським регіональним виробничим управлінням Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу на імя начальника Артемівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області подано заяву відповідно до ст. 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо звільнення від виконання обовязків платника єдиного внеску, а саме нарахування, утримання, сплати єдиного внеску та подання звітності (а.с.36-37).

30.05.2018 року Часовоярським регіональним виробничим управлінням Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу до Головного управління ДФС у Донецькій області подану заяву відповідно до ст. 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо звільнення від виконання обовязків платника єдиного внеску, а саме нарахування, утримання, сплати єдиного внеску та подання звітності (а.с.34-35).

Головним управлінням ДФС у Донецькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського РВУ з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року, за висновками якої складений акт від 12.09.2018 року № 1002/05-99-13-03/35397900.

В акті перевірки зазначено, що у періоді, що перевірявся, КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського РВУ виплачувались працівникам доходи, нараховані (сплачені) у звязку з відносинами трудового найму, що згідно з вимогами Закону України «Про оплату праці» належать до категорії заробітної плати та прирівняних до неї виплат.

Згідно з висновками акта перевірки підприємством на порушення вимог пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.168.1.1 пп.168.1.2 пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст. 176, п.п.1.4 п. 161 підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме, зокрема, під час виплати оподатковуваного доходу в періоді, що перевірявся (з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року) підприємством: не сплачено (не перераховано) до бюджету військового збору в сумі 505 669, 16 грн., несвоєчасно сплачено (перераховано) 78 379, 61 грн. військового збору (а.с.8-13).

Позивачем 18.09.2018 року подані заперечення на вищевказаний акт перевірки (а.с.14-16).

Однак відповіддю відповідача від 02.10.2018 року № 43286/10/05-99-13-03 висновки акту перевірки від 12.09.2018 року № 1002/05-99-13-03/35397900 залишено без змін.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Донецькій області сформовано та вручено КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського РВУ податкове повідомлення-рішення від 05.10.2018 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з військового збору за основним платежем 505 669, 16 грн. і штрафною санкцією у розмірі 608 271, 84 грн. та пенею 15 937, 91 грн. (а.с.6-7).

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені на загальну суму 624 209, 75 грн, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (на момент виникнення спірних правовідносин) ( далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Таким чином, відповідач - є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

Так, відповідно до ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Отже, в матеріалах справи наявні всі докази правомірності проведення перевірки податковим органом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Суд зазначає, що штрафні санкції були нараховані саме за несвоєчасну сплату військового збору.

Відповідно до визначення термінів, наведених у Податковому кодексі України, податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Пункт 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України визначає, що платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (пп. 162.1.1); фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні (пп. 162.1.2); податковий агент (пп. 162.1.3).

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету регламентує ст. 168 Податкового кодексу України, п. 168.1, якої передбачає порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Відповідно до пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Для цілей цього розділу та п. 54.2 ст. 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом (пп. 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» не заперечує факту несвоєчасної сплати військового збору, внаслідок тимчасових фінансових труднощів.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (п. 54.2 ст. 54 Податкового кодексу України).

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України), тобто у строки, вказані у ст. 168 Податкового кодексу України.

Таким чином, положення Податкового кодексу України чітко визначають момент узгодження грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб та строки перерахування податку до бюджету. У разі несплати сум узгоджених грошових зобов'язань у строки, встановленні податковим законодавством, вони набувають статусу податкового боргу і платник податків несе відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків перерахування податку.

Відповідальність платників податків за податкові правопорушення регламентується главою 11 Податкового кодексу України, яка серед іншого, передбачає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків (ст. 126 Податкового кодексу України) та за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати (ст. 127 Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 127 Податкового кодексу України, може наставати у разі, коли платник податків, у тому числі податковий агент, допускає бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто взагалі відсутній факт виконання вказаних обов'язків платником податків (податковим агентом). В такому випадку контролюючий орган за результатами перевірки визначає суму грошового зобов'язання платнику податків та застосовує штраф у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. В тому випадку, коли аналогічні дії, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Судом встановлено, що з розрахунку штрафної санкції з військового збору, застосованих до Часовярського РВУ відповідно до ст. 127 Податкового кодексу України вбачається, що відповідачем застосовано штрафні санкції у розмірі 25 %, 50 %, 75 % (а.с.87-111).

Проте суд дійшов висновку, що у вказаних діях не вбачається повторності, оскільки вказані порушення податкового законодавства були виявлені однією перевіркою, а відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення визначено розмір штрафу на підставі ст. 127 Податкового кодексу України, тобто за ненарахування, неутримання та/або несплату податку на доходи фізичних осіб взагалі, нараховано з ознаками повторності та як за такі, що здійснені втретє.

Суд не приймає до уваги доводи позивача в обґрунтування неспроможності своєчасно сплачувати обовязкові платежі у звязку з дією Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочате проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей, з наступних підстав.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочате проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 2 вересня 2014 року № 1669-VII.

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 30 жовтня 2014 року № 1053-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, м. Бахмут та м. Маріуполь Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Статтею 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Відповідно до статті 10 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

З аналізу вищезазначених норм Закону вбачається, що чинне законодавство не містить норми про звільнення платників податків від відповідальності за неналежне виконання зобовязань, зокрема, щодо строків сплати військового збору, в тому числі і при знаходженні підприємства в зоні проведення антитерористичної операції та наявності сертифікату.

Суд погоджується із доводами відповідача щодо того, що сам сертифікат не має наперед визначеної дії, у тому числі не звільняє від сплати податків та обов'язкових платежів до бюджету у зв'язку з дією форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), враховуючи те, що згідно з вимогами податкового законодавства на підставі сертифікату органи ДФС приймають рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань або податкового боргу, списання безнадійного податкового боргу, продовження граничних термінів для подання податкової декларації й інших документів.

Суд зазначає, що позивачем не наведено обґрунтованих причин для несвоєчасної сплати військового збору з урахуванням того факту, що юридична особа знаходиться в м. Маріуполь не надає права підприємству порушувати норми Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що податковим повідомленням-рішенням від 05.10.2018 року № НОМЕР_1 застосовано штрафні санкції як за несвоєчасну сплату військового збору (ст.126 Податкового кодексу України) так і за його несплату (ст.127 Податкового кодексу України). На думку суду, позивач дійсно порушив приписи чинного законодавства з питань сплати військового збору.

Суд вважає правомірним застосування штрафних санкцій, які передбачені ст.126 Податкового кодексу до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу у розмірі 46 733, 96 грн.

Натомість, при розрахунку штрафних санкцій, що передбачені ст.127 Податкового кодексу України, відповідачем помилково розраховано відсоток штрафної санкції, а саме визначено порушення як неодноразові.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне скасувати податкове-повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 05.10.2018 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних санкцій до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу на суму 374 348, 81 грн. Тобто, в частині застосування штрафної санкції у кратному розмірі.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судовий витрат, суд зазначає наступне.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9 363, 15 грн, відповідно до платіжного доручення № 8312 від 10.01.2019 року ( а.с.44).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

З огляду на наведене та у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу суми судового збору у розмірі 5 615, 23 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246,250,295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу (, вул. К. Лібкнехта, б. 177-а, м. Маріуполь, Донецька область, 87547) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, вул.130 Таганрозької Дивізії, б.114, м. Маріуполь, Донецька обл., 87526) про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2018 року № в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені на суму 624 209, 75 грн, задовольнити частково.

Скасувати податкове-повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 05.10.2018 року № в частині застосування штрафних санкцій до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу на суму 374348,81 грн. (триста сімдесят чотири тисячі триста сорок вісім гривень вісімдесят одна копійка).

В решті заявлених позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу суму судового збору у розмірі 5 615, 23 грн (п'ять тисяч шістсот п'ятнадцять гривень двадцять три копійки).

Повний текст рішення складено 19.04.2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голуб В.А.