Справа № 461/1501/19
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1501/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

за участі:

секретаря судового засідання Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (80074, Львівська область, Сокальський район, с. Великі мости, вул. Мічуріна, 28, РНОКПП НОМЕР_1) до управління безпеки міста Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл.. Ринок, 1, ), інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 (79008, м. Львів, вул. Зелена, 9) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтував тим, що 12 лютого 2019 р. інспектором з паркування відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП. Порушення полягало у тому, що він здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Позивач з цим не погоджується, вважає, що правила дорожнього руху не порушував, оскільки здійснив вимушену зупинку неподалік аптеки для того щоб придбати необхідні ліки. Зазначив, що дорожній знак не відповідає Правилам дорожнього руху (далі ПДР), а камери, які використовувалися для фіксації правопорушення не сертифіковані та не придатні до використання.

Просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2019 р. ЛВ №9494 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 06.03.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про судове засідання. Подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача управління безпеки міста Львівської міської ради в судове засідання не зявився. Належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання справи, що підтверджується матеріалами справи. 10 квітня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, направлений 09.04.2019 р., згідно якого представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що позивач фактично визнав, що зупинив автомобіль в зоні дії дорожнього знаку .34«Зупинку заборонено», однак мотиви такої зупинки не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР. Вказав, що фотоматеріали, які долучено до відзиву підтверджують факт порушення ОСОБА_1 ПДР, а технічні засоби, на яких здійснювалась фото фіксація правопорушення відповідає державним стандартам України.

Відповідач інспектор з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ №9494 від 12 лютого 2019 року, складеного інспектором з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1В притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 12 лютого 2019 року о 13 год. 08 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Audi» модель F6, номерний знак НОМЕР_2 у м. Львові на пл. Соборній, 2 здійснив зупинку в зоні дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» і суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив п. 8.4. «в» і 33.3.34 та 15,10 «а» Правил дорожнього руху України .

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

П.15.1 ПДР України встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, п. 15.2 за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Згідно з абз. «а» п.15.10 ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Позивач у позові покликається на те, що зупинка транспортного засобу була вимушеною внаслідок раптового погіршення самопочуття водія.

Правилами дорожнього руху України, а саме п.15.14 передбачено , що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил. Тобто, у випадку вимушеної зупинки транспортного засобу на дорозі повинна бути 1) ввімкнена аварійна світлова сигналізація (п.9.9 ПДР), установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними,зі (п.9.10. ПДР) та якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар (п.9.11 ПДР).

Із наданих представником Управління безпеки міста Львівської міської ради та долучених до відзиву копій фотографій вбачається, що транспортний засіб автомобіль марки «Audi» модель F6, номерний знак НОМЕР_2 знаходиться в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», аварійна світлова сигналізація не ввімкнена, не встановлений знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними.

Твердження позивача про належне дотримання ним правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Окрім того, відповідачем додано до матеріалів справи декларацію відповідності, на підтвердження того, що відеореєстратори моделі DMT1 за технічною специфікацією виробника "Shenzen Diamante Technology Co., Ltd" дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів та мають належний сертифікат відповідності.

З приводу твердження позивача про те, що недоведеність того, що автомобіль марки «Audi» модель F6, номерний знак НОМЕР_2 знаходиться в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та суттєво перешкоджав дорожньому руху, суд врахував надані відповідачем наступні дані. Ухвалою Львівської міської ради №2683 від 07.12.2017р. обидві сторони пл. Соборної, між пл. Галицькою та вул. В. Винниченка у м. Львові визнано ділянкою, зупинка та стоянка на якій призводить до зменшення пропускної здатності та суттєво перешкоджає або може суттєво перешкоджати дорожньому руху або створювати загрозу безпеці руху.

Тому надані відповідачем докази в сукупності з дослідженими в судовому засіданні фотоматеріалами, є належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. При цьому, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про неприйняття до уваги відзиву на позов з підстав недотримання строків для подання відзиву. Відповідно до ч. 1 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Як вбачається з рекомендованого поштового відправлення, відповідач отримав повістку, ухвалу про відкриття провадження та матеріали позову 25.03.2019 р. Відзив на позов направлено до суду на офіційну електронну пошту суду 09.04.2019 р. в межах зазначених в ч. 1 ст. 261 КАС України строків.

В силу вимог встановлених ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст. 16 Закону).

Судом не встановлено обставин непереборної сили.

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Інспектором, як посадовою особою управління, було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення. При цьому, за змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність не враховується.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог М.В., відповідач діяв правомірно , в межах своїх повноважень у спосіб передбачений законом, оскаржувана постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (80074, Львівська область, Сокальський район, с. Великі мости, вул. Мічуріна, 28, РНОКПП НОМЕР_1) до управління безпеки міста Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл.. Ринок, 1, ), інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 (79008, м. Львів, вул. Зелена, 9) про скасування постанови - залишити без задоволення, а постанову у справі про адміністративне правопорушення ЛВ №9494 від 12 лютого 2019 року - без змін.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Повний текст рішення складений 18.04.2019 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.