Справа № 815/2412/18 
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2412/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката Резнічука С.В. (за ордером), представника третьої особи ОСОБА_3 - адвоката Стаценка В.М. (за ордером), відповідачі та третя особа Міністерство юстиції України - не з'явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, державного реєстратора Степанчук Євгенії Григорівни, яка працює в Комунальному підприємстві "Агенція державної реєстрації", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому позивач просить:

- визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38063464 від 10.11.2017 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" () Степанчук Євгенією Григорівною;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" () Степанчук Євгенії Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38063464 від 10.11.2017 року, запис про право власності № 23300675 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі №2-300/2010 від 06.10.2010 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, що складається з приміщень 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, загальною площею 70 кв.м, в тому числі житловою - 47,9 кв. м, з надвірних споруд - водопровідна шахта 3, 1/2 частина огорож та мостіння. Цим же рішенням ОСОБА_1 було виділено з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об'єкт не рухомості 1/2 частину, що складається з приміщень у будинку літ. "А" 1-1, 1-2, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, погрібу, загальною площею 79,2 кв.м, в тому числі житловою - 38,2 кв.м, з надвірних споруд гараж літ. "Д", 1/2 частину огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0, 0337 га по АДРЕСА_1

Позивач вказав, що після набрання рішенням суду законної сили, не отримавши дозволу від ОСОБА_1, ОСОБА_3 провела незаконну реконструкцію, зробила дверний отвір з кімнати свого будинку на дах будинку ОСОБА_1, зробила на даху переобладнання, віконні отвори, перегородки, обмеживши позивачу доступ до даху і утворивши зі своєю частиною будинку фактично один об'єкт.

Позивач зазначив, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 16.02.2017 року у справі №1512/6795/2012 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_3 привести приміщення горища, розташованого над приміщеннями 1-1, 1-2 основної частини житлового будинку під літерою »А» і над приміщеннями 1-9 прибудови під літерою «A1» в первинний стан станом на 26.11.2010 року шляхом розібрання перегородки, оздоблювальних покриттів та підлог, віконних склопакетів з наступним відновленням покрівлі даху, розібрання дверного блоку, радіаторів системи опалення, а також закласти дверний проріз коридору другого поверху, що знаходиться у користуванні ОСОБА_3

Позивач вказав, що від виконання рішення суду ОСОБА_3 ухилялася та звернулася до державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» із метою реєстрації права власності на нерухоме майно.

Позивач зазначив, що 05.03.2018 року із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності № він дізнався, що ОСОБА_3 здійснила реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до даних у Витягу, ОСОБА_3 08.11.2017 року звернулася до державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» із заявою про реєстрацію прав на нерухоме майно та надала документи, а саме: технічний паспорт, виданий TOB "ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД" від 06.11.2017 року; рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року у справі №2-300/2010.

Державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Є.Г. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38063464 від 10.11.2017 року, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №23300675 від 08.11.2017 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, та в супереч резолютивній частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року у справі №2-300/2010, в порушення ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесла до реєстру дані з технічного паспорту, виданого TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017 року, які різняться з технічними даними, зазначеними у рішенні суду, а саме: площа об'єкту більша; у плані поверхів будинку зазначено новий об'єкт - приміщення 2-6, площею 17,9 кв.м об'єкт (за рішенням суду повинно бути приведено до первинного стану).

Таким чином, в Державному реєстрі речових прав а нерухоме майно, в описі об'єкта нерухомого майна замість зазначених у рішенні суду даних - загальна площа (кв.м): 70, житлова площа (кв.м): 47.9, зазначені дані: загальна площа (кв.м): 87.9, житлова площа (кв.м): 48.4, не внесені зазначення складових частин об'єкту нерухомого майна, а саме: приміщень у будинку «А»: 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, замість зазначення складової частини нерухомого майна «водопровідна шахта III» зазначено «шахта, III».

Позивач зазначив, що фактично реєстратор зареєструвала інший об'єкт, аніж зазначено в рішенні суду, що призвело до порушення його прав, а такі дії посприяли ухиленню ОСОБА_3 від виконання рішення суду і унеможливили виконання рішення суду виконавчою службою.

Позивач вважав, що технічний паспорт, виданий TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017 року не є документом, що підтверджує набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно та містить інформацію щодо фактичного стану об'єкта на дату виготовлення техпаспорту і не є підставою для проведення реєстраційної дії.

Позивач зазначив, що на захист порушеного майнового права 07.03.2018 року він звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою на рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Євгенії Григорівни, але 30.03.2018 року він отримав відмову у задоволенні скарги, оскільки реєстрація нерухомого майна відбувалась на підставі рішення суду.

В результаті стало неможливим захистити порушене майнове право позивача, а саме: виконати рішення Апеляційного суду Одеської області від 16.02.2017 року у справі № 1512/6795/2012 та привести приміщення горища будинку позивача у первинний стан і в додаток відбулося нове порушення - реєстрація права власності на об'єкт нерухомості - приміщення горища будинку позивача за ОСОБА_3

Позивач вказав, що важливою обставиною є встановлений під час розгляду справи №1512/6795/2012 та засвідчений в тексті обгрунтування рішення Апеляційного суду Одеської області від 16.02.2017 року факт, що приміщення даху є спільною сумісною власністю подружжя і переобладнано без дозволу співвласника, ОСОБА_1 не має можливості технічно обслуговувати дах, інженерні комунікації.

Ухвалою від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвалою від 16 липня 2018 року закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним рішення про державну реєстрацію від 10.11.2017 року та зобов'язання вчинити певні дії. Роз'яснено позивачу, що дані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року про закриття провадження у справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

03 грудня 2018 року за вхідним №372261/18 адміністративна справа №815/2412/18 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями передана судді В.В. Андрухіву.

Ухвалою від 10.12.2018 року прийнято до провадження справу та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10 січня 2019 року о 15:30 год.

Підготовче засідання, призначене на 10 січня 2019 року о 15:30 год., відкладено на 31.01.2019 року на 11:30 год., у зв'язку з заміною відповідача у порядку процесуального правонаступництва та дотриманням процесуальних прав учасників справи на подання заяв по суті справи.

Протокольною ухвалою від 31.01.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про заміну відповідача у порядку процесуального правонаступництва на Міністерство юстиції України.

Протокольною ухвалою від 31.01.2019 року зобов'язано Міністерство юстиції України надати суду відомості стосовно державного реєстратора Степанчук Є.Г.

Ухвалою від 31.01.2019 року судом продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18 лютого 2019 року до 12.00 год.

Ухвалою від 11.02.2019 року витребувано від Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області інформацію про місце роботи (здійснення функцій державного реєстратора) Степанчук Євгенії Григорівни (колишній державний реєстратор КП "Реєстраційна служба Одеської області").

Протокольною ухвалою від 18.02.2019 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача державного реєстратора Степанчук Євгенію Григорівну, яка працює в КП "Агенція державної реєстрації", та у зв'язку з залученням другого відповідача розгляд справи розпочато спочатку зі стадії відкриття провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 13.03.2019 року на 11:00 год.

Ухвалою від 13.03.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 11 квітня 2019 року о 10 год. 00 хв.

У судове засідання, призначене на 11.04.2019 року на 10:00 год. з'явилися позивач, представник позивача та представник третьої особи - ОСОБА_3

Відповідачі та третя особа - Міністерство юстиції України у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Під час судового розгляду справи позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради через канцелярію суду 25.01.2019 року надав письмовий відзив, відповідно до якого позов не визнає та вважає його безпідставним. У відзиві відповідач зазначив, що оскільки оскаржуване рішення приймалось державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Євгенією Григорівною, а не відповідачем Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, останнім не може бути надано будь-яких тверджень або заперечень щодо правомірності прийняття цього рішення. Пред'явлення даної позовної вимоги до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради є безпідставним, позаяк Комунальне підприємство «Реєстраційна служба Одеської області» функціонувало як акредитований суб'єкт державної реєстрації, що був не підзвітний, не підконтрольний та жодним іншим чином не взаємозалежний з управлінням державної реєстрації.

Також відповідач зазначив, що згідно ст.11 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Враховуючи зазначене, Управління не може надавати обґрунтовані заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову або визнавати будь-які з обставин, які стосуються предмету спору, оскільки не був стороною спірних правовідносин та не приймав оскаржуваного рішення.

Відповідач вказав, що у будь-якому разі, у випадку, якщо вимоги позивача будуть задоволені, на підставі відповідного судового рішення, що набрало законної сили, державним реєстратором Управління будуть проведені відповідні реєстраційні дії.

Відповідач - державний реєстратор Степанчук Євгенія Григорівна, яка на час прийняття оскаржуваного рішення працювала державним реєстратором в КП «Реєстраційна служба Одеської області», а на час розгляду справи працює державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації», відзив на позов не надала.

Представник третьої особи - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та вважав їх безпідставними. Представник третьої особи зазначив, що під час проведення державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 державний реєстратор діяв у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141.

Представник третьої особи вказав, що заявником для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 було подано рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №2-300/2010 від 06.10.2010 року, яке набрало законної сили 17.10.2010 року та технічний паспорт на житловий будинок (не на частину будинку, а саме на житловий будинок) за вищевказаною адресою, виданий ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017 року.

Представник третьої особи зазначив що документ, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор, відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, обов'язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Представник третьої особи вказав, що державний реєстратор проводив реєстрацію права власності з урахуванням актуальних відомостей про технічні характеристики об'єкта нерухомого майна, які були відображені в поданому заявником технічному паспорті на житловий будинок, виданий TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017 року. У вказаному технічному паспорті відсутні буд-які штампи щодо самовільного будівництва або інформація, що зміни технічних характеристик об'єкта потребують отримання дозволу на їх проведення, тому документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не вимагається.

Замовник технічного паспорту не є спеціалістом в цій галузі, технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна виконує особа, яка має право на виготовлення такої документації, тому замовник не може нести відповідальність за дані, відображені в технічній документації.

Представник третьої особи вважав, що реєстрація права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 була проведена державним реєстратором згідно з вимогами чинного законодавства України.

Третя особа - Міністерство юстиції України 25.02.2019 року надала письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги не визнає та вважає необґрунтованими.

Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача та представника третьої особи - ОСОБА_3, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року по справі №2-300/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, що складається з приміщень у будинку літ. «А» 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, загальною площею 70 кв.м, в тому числі житловою - 47,9 кв.м, з надвірних споруд - водопровідна шахта III, 1/2 частина огорож та мостіння. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, що складає 0,0337 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Виділено з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об'єкт нерухомості 1/2 частину, належну ОСОБА_1, що складається з приміщень у будинку літ. «А» 1-1, 1-2, 1-5, 1-6,1-7, 1-8, 1-9, погрібу, загальною площею 79,2 кв.м, в гому числі житловою - 38,2 кв.м, з надвірних споруд гараж літ. «Д», 1/2 частину огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0337 га. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 79,2 кв.м, в тому числі житловою - 38,2 кв.м, з надвірними спорудами у вигляді гаражу літ. «Д», огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0337 га по АДРЕСА_1. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 і на земельну ділянку площею 0,0674 га по АДРЕСА_1. Зобов'язано виконати будівельні роботи у будинку АДРЕСА_1 після отримання відповідного дозволу від органів місцевого самоврядування: ОСОБА_3 - розібрати дверні блоки між приміщеннями 1-4, 1-9, 1-6, закласти пройоми в стінах та перегородках, встановити перемички, обладнати вхідні двері; ОСОБА_1 - зробити пройоми в стінах та обладнати вхідні та внутрішні двері у приміщеннях 1-2-1-9, встановити перемички, закласти пройом. У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 56-57, т. 1).

Дане рішення набрало законної сили 17.10.2010 року.

Крім того, в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала справа №1512/6795/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та інших про виселення з приміщення горища й повернення приміщення горища у первісний стан.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 16.02.2017 року по справі №1512/6795/2012 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року у частині відмови у позові про виселення з простору горища залишено без змін. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року у частині відмови у позові про зобов'язання привести у первісний стан приміщення горища скасовано. Позов ОСОБА_1 про зобов'язання привести у первісний стан приміщення горища задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_3 привести приміщення горища, розташованого над приміщеннями 1-1, 1-2 основної частини житлового будинку під літерою "А" і над приміщеннями 1-9 прибудови під літерою "А1" в первинний стан станом на 26.11.2010 року шляхом розібрання перегородки, оздоблювальних покриттів та підлог, віконних склопакетів з наступним відновленням покрівлі даху, розібрання дверного блоку, радіаторів системи опалення, а також закласти дверний проріз коридору другого поверху, що знаходиться у користуванні ОСОБА_3 (а.с. 51-55, т. 1).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 05.03.2018 року №116224952 (а.с. 32-34, т. 1), ОСОБА_3 08.11.2017 року звернулася до державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» із заявою про реєстрацію прав на нерухоме майно та надала документи, а саме: технічний паспорт, виданий TOB "ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД" від 06.11.2017 року; рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року у справі №2-300/2010.

Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Є.Г. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38063464 від 10.11.2017 року, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №23300675 від 08.11.2017 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, внесла до реєстру дані з технічного паспорту, виданого TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017 року, які різняться з технічними даними, зазначеними у рішенні суду від 06.10.2010 року по справі №2-300/2010, а саме: площа об'єкту більша; у плані поверхів будинку зазначено новий об'єкт - приміщення 2-6, площею 17,9 кв.м об'єкт (за рішенням суду від 16.02.2015 року по справі №1512/6995/2012 повинно бути приведено до первинного стану).

Таким чином, в Державному реєстрі речових прав а нерухоме майно, в описі об'єкта нерухомого майна замість зазначених у рішенні суду даних - загальна площа (кв.м): 70, житлова площа (кв.м): 47.9, зазначені дані: загальна площа (кв.м): 87.9, житлова площа (кв.м): 48.4, не внесені зазначення складових частин об'єкту нерухомого майна, а саме: приміщень у будинку «А»: 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, замість зазначення складової частини нерухомого майна «водопровідна шахта III» зазначено «шахта, III».

07 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства Юстиції України зі скаргою на рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Євгенії Григорівни, в якому просив внести зміни до записів Державного реєстру прав та виправити помилки, допущені державним реєстратором під час винесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38063464 від 10.11.2017 року, а саме: в розділі Актуальної інформації про об'єкт нерухомого майна виправити помилку та внести дані - загальну площу (кв.м): 70, житлова площа (кв.м): 47,9, замість помилково внесених - загальної площі (кв.м): 87,9, житлової площі (кв.м): 48,4; в розділі Актуальної інформації про право власності виправити помилки та видалити запис про технічний паспорт, серія та номер: -, виданий 06.11.2017 року, видавник: TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» як підставу виникнення права власності (а.с. 35-37, т. 1).

Наказом Міністерства юстиції України №1101/7 від 28.03.2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 09.03.2018 року у зв'язку з тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції міністерства юстиції України (а.с. 50, т. 1).

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», акредитовані суб'єкти можуть здійснювати визначені у частині першій цієї статті повноваження в повному обсязі або здійснювати їх виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з суб'єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Згідно ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб'єкта управління об'єктами державної власності, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом вище, державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Є.Г. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38063464 від 10.11.2017 року, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №23300675 від 08.11.2017 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

Суд погоджується з доводами позивача, що державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Є.Г. всупереч рішенню Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року у справі №2-300/2010, в порушення п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесла до реєстру дані з технічного паспорту, виданого TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017 року, які різняться з технічними даними, зазначеними у рішенні суду, а саме: площа об'єкту більша; у плані поверхів будинку зазначено новий об'єкт - приміщення 2-6, площею 17,9 кв.м. об'єкт (за рішенням суду повинно бути приведено до первинного стану).

Таким чином, в Державному реєстрі речових прав а нерухоме майно, в описі об'єкта нерухомого майна замість зазначених у рішенні суду даних: загальна площа (кв.м.): 70, житлова площа (кв.м): 47.9, зазначені дані: загальна площа (кв.м.): 87.9, житлова площа (кв.м): 48.4; не внесені зазначення складових частин об'єкту нерухомого майна, а саме: приміщень у будинку «А»: 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5; замість зазначення складової частини нерухомого майна «водопровідна шахта III» зазначено «шахта, III».

Суд бере до уваги доводи позивача стосовно того, що фактично державний реєстратор зареєструвала інший об'єкт, ніж зазначено в рішенні суду від 06.10.2010 року, що призвело до порушення прав позивача, і такі дії посприяли ухиленню ОСОБА_3 від виконання рішення суду і унеможливило виконання рішення суду виконавчою службою.

Суд погоджується з доводами позивача, що технічний паспорт, виданий TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017 року, не є документом, що підтверджує набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно та містить інформацію щодо фактичного стану об'єкта на дату виготовлення техпаспорту, і не є підставою для проведення реєстраційної дії.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За викладених обставин, суд вважає, що державний реєстратор повинен був відмовити ОСОБА_3 у державній реєстрації прав на підставі п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Степанчук Євгенією Григорівною протиправно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38063464 від 10.11.2017 року.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38063464 від 10.11.2017 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" () Степанчук Євгенією Григорівною; скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" () Степанчук Євгенії Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38063464 від 10.11.2017 року, запис про право власності № 23300675 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101 - є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В прохальній частині позову позивач просить суд стягнути понесені витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката у сумі 19900 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19900 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 27.04.2018 року, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Резнічуком Сергієм Валерійовичем, рахунком внесення та списання гонорару за договором, детальним описом робіт, копіями квитанцій (а.с. 23-28, 30-31, т. 1).

При цьому, суд вважає, що зазначені в детальному описі робіт такі виконані послуги як скарга на бездіяльність державного виконавця, складання та подача документа (500 грн.); складання заяви до ДВС про звернення до ВП із заявою про ухилення від виконання рішення суду (500 грн.) не відносяться до предмету судового розгляду по даній справі і ДВС не є учасником справи. Тому витрати позивача на правничу допомогу у сумі 1000 грн. не підлягають відшкодуванню по даній справі.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відповідач не надав.

Сплачені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію співмірності, наведеному у ч.5 ст.134 КАС України та підтверджуються належними доказами.

З огляду на зазначене, стягненню підлягають судові витрати у розмірі 18900 грн. (19900 грн. - 500 грн. - 500 грн.) (вісімнадцять тисяч дев'ятсот гривень).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38063464 від 10.11.2017 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" () Степанчук Євгенією Григорівною.

Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" () Степанчук Євгенії Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38063464 від 10.11.2017 року, запис про право власності № 23300675 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" (адреса: вул.Куяльницька, 26А, с.Куяльник, Подільський район, Одеська область, ), службовою особою якого є державний реєстратор Степанчук Євгенія Григорівна, на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 18900 грн. (вісімнадцять тисяч дев'ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1

Відповідачі:

Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009, код ЄДРПОУ

Державний реєстратор Степанчук Євгенія Григорівна, яка працює в Комунальному підприємстві "Агенція державної реєстрації" (адреса: вул.Куяльницька, 26А, с.Куяльник, Подільський район, Одеська область, )

Треті особи:

Міністерство юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, )

ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1)

Повний текст рішення складено 22 квітня 2019 року.

Суддя В.В. Андрухів

.