Справа № 200/18778/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 200/18778/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Приватного акціонерного товариства «Індрі» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року у справі №200/18778/18 (головуючий 1-ї інстанції Віхрова В.С.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Індрі» до Дніпровської міської ради , (третя особа - управління Дніпропетровської єпархії Української православної церкви) про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, (третя особа - управління Дніпропетровської єпархії Української православної церкви) про визнання протиправним та скасування розпорядження Дніпропетровського міського голови ОСОБА_1 від 09.08.2006 року №664-р «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження міського голови від 03.04.2000 року за №350р «Про присвоєння поштової адреси будівлям адміністративно-єпархіального центру по вул. Карла Лібкнехта адресу - ОСОБА_2, 4А».

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2018 року вказаний позов передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом розяснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду, позовну заяву разом з усіма доданими до неї документами повернуто позивачу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження за вказаним адміністративним позовом, суд першої інстанції зазначив, що позивач не мав змоги узгодити межі земельної ділянки із третьою особою, а третьою особою, в свою чергу, висловлена незгода із користуванням спірною земельною ділянкою, щодо якої ПрАТ «Інді» готувалась технічна документація із землеустрою. Як наслідок, позивач порушив питання стосовно присвоєння адреси по спірній нерухомості, яка була встановлена розпорядженням міського голови третій особі. Таким чином, на думку суду, спір фактично виник між позивачем та третьою особою з підстав порушення права власності (користування) та повязаний із виконанням/ невиконанням умов цивільно-правових угод (договорів оренди земельних ділянок), доступом до володіння належним нерухомим майном особи. Тобто, такий спір не є публічно-правовим, а стосується цивільного права і є похідним від приватно-правових відносин, тому, означені спірні відносини підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Позивачем в позові зазначено, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради від 16.02.1999 року ПрАТ «Індрі» є власником нежитлових будівель, загальною площею 515,2 кв.м, які складаються з: будівлі складу літ. Г-1, будівлі складу літ. Д-1, виробнича будівля лі. Е-1, що знаходяться за адресою: м. Дніпро (раніше Дніпропетровськ), вул. Михайла Грушевського (раніше ОСОБА_2), буд. 4а, та розташовані на земельній ділянці, площею 0,867 га, за кадастровим номером: :02:405:0007.

05.06.2007 року між Дніпропетровською міською радою та АТЗТ «Індрі» (наразі ПрАТ «Індрі») було укладено договір оренди про строкове платне користування земельною ділянкою за кадастровим номером: :02:405:0007, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Карла Лібкнехта (наразі вул. ОСОБА_3), 4а.

Під час підготовки технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки за кадастровим номером: :02:405:0007, що розташована за адресою: м.Дніпро, вул. Михайла Грушевського, 4а, позивачу стало відомо, що вказана земельна ділянка знаходиться у користуванні управління Дніпропетровської Єпархії Української православної церкви, оскільки розташована за адресою будівель управління Дніпропетровської Єпархії Української православної церкви, а саме за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, 4а. Вказана адреса присвоєна Розпорядженням міського голови Дніпропетровської міської ради ОСОБА_1 № 664-з від 09.08.2006 року.

Згідно тексту адміністративного позову оскаржуваним розпорядженням було визнано таким, що втратило чинність розпорядження міського голови від 03.04.2000 року №350-р «Про присвоєння поштової адреси адміністративно-єпархіальному центру Дніпропетровської єпархії Української православної церкви по вул.Карла Лібкнехта (Бабушкінський район) та присвоєно будівлям адміністративно-єпархіального центру по вул.Карла Лібкнехта адресу - вул. Карла Лібкнехта, 4а.

Таким чином, склалася ситуація, коли два різні обєкти нерухомості, мають однакову адресу, м.Дніпро, вул.Карла Лібкнехта, 4а.

Колегія суддів зазначає, що вказаний спір не є спором про право, як вважає суд першої інстанції, оскільки присвоєння обєкту (або обєктам) будь-якої адреси та/або однієї адреси кільком обєктам, не підтверджує та не встановлює на нерухоме майно та/або земельну ділянку ані право власності, ані право користування.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Приймаючи розпорядження, в тому числі і оскаржуване в даній справі, субєкт владних повноважень здійснював публічно-владні управлінські функції, і спір виник із виконання стороною саме таких функцій.

Посилання суду першої інстанції на ту обставину, що в даному випадку наявні приватноправові відносини, оскільки обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного майнового права чи інтересу позивача, колегія суддів вважає передчасним, оскільки судом взагалі не встановлювалось та не досліджувалось наявність у третьої особи права власності чи користування на обєкти чи земельну ділянку, та наявність спору відносно такого права власності чи користування.

На етапі відкриття провадження у справі встановлення таких обставин без наявності відповідних доказів, взагалі неможливе.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 109, 243, 250, 294, 308, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Індрі» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року у справі №200/18778/18 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року у справі №200/18778/18 скасувати.

Справу №200/18778/18 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак