Справа № 580/668/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року справа № 580/668/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора Відділу у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

22.02.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (20653, Черкаська обл., Шполянський р-н, с. Антонівка; РНОКПП НОМЕР_1) (далі позивач) до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2 (20653, Черкаська обл., м. Шпола, вул. Лозуватська, буд.60) (далі відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 131; ) (далі відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо безпідставної відмови у внесені до Поземельної книги інформації про зміну відомостей щодо складу угідь земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0061 на підставі проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь позивачу на території Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, розробленого ФОП ОСОБА_3, та зобовязання внести такі зміни.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач 1 допустив бездіяльність щодо відмови у внесені до Поземельної книги інформації про зміну відомостей щодо складу угідь земельної ділянки. Стверджує, що ним надані усі передбачені законом документи, а рішення про відмову не містить конкретних посилань на встановлені недоліки в оформленні поданого пакету документів у звязку з відсутністю протоколу проведення перевірки електронного документу. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 26.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю пятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу відповідач 2 отримав 04.03.2019, відповідач 1 05.03.2019, а позивач 09.03.2019.

07.03.2019 від позивача суду надійшло клопотання провести підготовче засідання та розгляд його справи без його участі. Аналогічне прохання відображене позивачем у заяві, що надійшла суду 02.04.2019, в якій позивач просив врахувати, що йому не надано протокол перевірки електронного документа із зазначенням помилок, в чому і полягає оспорена бездіяльність.

15.03.2019 відповідач 2 надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначив, що державний кадастровий реєстратор має доступ до відомостей Державного земельного кадастру (далі - ДЗК) та самостійно приймає рішення щодо внесення в нього відомостей. Втручання будь-яких органів у його діяльність забороняється. Водночас позов не містить позовних вимог до відповідача 2.

20.03.2019 відповідач 2 надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що за наслідками перевірки поданого позивачем пакету документів виявлено невідповідність електронного документа вимогам законодавства щодо структури і технічних характеристик такого документа. У звязку з цим у встановлений законом строк він склав протокол проведення перевірки електронного документа та повернув позивачу подані документи для виправлення помилок. У звязку з цим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

03.04.2019 суду надійшов додатковий відзив на позовну заяву відповідача 2 з проханням у її задоволенні відмовиви повністю, в якому обгрунтував законодавчу вимогу щодо валідності елктронних документів, чому не відповідали електронні документи позивача. Також просив врахувати відсутність повноважень суду втручатися в дискреційні повноваження державного кадастрового реєстратора.

08.04.2019 на адресу суду надійшло клопотання відповідача 2, в якому він зазначив, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження у підготовчому засіданні 08.04.2019, але не може забезпечити прибуття на вказану дату із-за перебування всіх працівників його відділу в інших судових засіданнях. Докази на пдітвредження таких обставин суду не надано.

08.04.2019 позивач подав позивачу відповідь на відзив, в якій зазначив, що під час повернення йому відповідачем 1 поданих документів до рішення про відмову не додано протокол проведення перевірки електронного документа, що позбавило позивача можливості виправити недоліки.

Ухвалою від 08.04.2019 суд закрив підготовче провадження, перейшов до розгляду справи по суті та вирішив подальший її розгляд здійснити у письмовому провадженні у зв'язку з прибуттям у судові засідання не всіх сторін (що перешкоджає проведенню судових дебатів) та необхідності дотримання законодавчо встановлених строків судового розгляду справи такої категорії.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що на підставі договору від 11.08.2014 позивач є орендарем земельної ділянки, площею 10,0 га, з кадастровим номером :04:001:0061, що знаходиться на території Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області.

Відповідно до договору від 10.08.2018 №34/03, укладеному позивачем з ФОП ОСОБА_3, останній виготовив проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування та впорядкування вищевказаної земельної ділянки.

03.01.2019 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг із заявою про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо вищевказаної земельної ділянки. Згідно з описом поданих документів до заяви позивач додав: документацію із землеустрою, копії паспорта та РНОКПП, електронний документ.

За наслідками розгляду цих документів відповідач 1 склав висновок перевірки електронного документа, протокол від 15.01.2019 №ПП-019 проведення перевірки електронного документа, яким встановлено невідповідність відомостей даних електронного документа наявним даним ДЗК, встановленим вимогам до змісту, структури і характеристик електронного документа, даним документації із землеустрою або оцінки земель.

Також 15.01.2019 відповідач 1 прийняв рішення №РВ-019 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме «XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документа».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.1 ст.193 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України) визначено, що Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначенням державного земельного кадастру відповідно до ст.194 ЗК України є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлює Закон України від 07.07.2011 №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон №3613-VI).

Ч.1 цього Закону передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Інформація про склад угідь, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель) відповідно до ч.1 ст.25 Закону №3613-VI міститься у Поземельній книзі, яка є складовою Державного земельного кадастру.

Ч.1 ст.9 Закону №3613-VI передбачено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону №3613-VI державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

На підставі ч.4 ст.26 Закону №3613-VI для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги:

заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки);

документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Відповідно до п.70 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі Порядок №1051), державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

На підставі п.73 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Згідно з п.74 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; даним документації із землеустрою та оцінки земель.

На підставі ч.5 ст.26 Закону №3613-VI державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей.

Відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку згідно з ч.6 ст.26 Закону №3613-VI надається у разі, якщо: земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; із заявою звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам законодавства; заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги.

З аналізу викладених норм суд дійшов висновку, що для внесення змін до ДЗК Законом №3613-VI та Порядком №1051 визначений певний алгоритм дій.

По-перше, заявник звертається до державного кадастрового реєстратора із заявою встановленої форми та визначеним пакетом документів.

По-друге, державний кадастровий реєстратор перевіряє подані документи у паперовій та електронній формах на відповідність їх встановленим вимогам.

По-третє, за наслідками їх розгляду кадастровий реєстратор приймає рішення про внесення змін до відомостей або мотивовану відмову у визначених випадках.

Як встановлено судом з наданих до матеріалів справи доказам, за наслідками перевірки поданого позивачем пакету документів відповідач 1 установив невідповідність електронного документа: даним ДЗК (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа; даним документації із землеустрою та оцінки земель.

П.77 Порядку №1051 визначено, що у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор: складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16; повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

На виконання наведених норм відповідач 1 за наслідками розгляду та перевірки документів склав протокол від 15.01.2019 №ПП-019 проведення перевірки електронного документа та прийняв рішення від 15.01.2019 №РВ-019 «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру». Копії цих рішень додані до матеріалів справи.

Отже, відповідач 1 вчинив передбачені вимогами законодавчих актів дії щодо перевірки поданих позивачем документів, склав протокол щодо невідповідності електронного документа встановленим вимогам, прийняв відповідне рішення. Тому необгрунтованими є доводи позивача у позовній заяві про протиправну бездіяльність відповідача 1 у внесені до Поземельної книги інформації про зміну відомостей щодо складу угідь земельної ділянки та необхідність зобовязання внести такі зміни, що заявлено ним як предмет спору.

Рішення від 15.01.2019 №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та підстави його прийняття позивач в межах цього спору не заявив предметом спору. Тому, дотримуючись ч.2 ст.9 КАС України, суд не врахував його посилання щодо відсутності у вказаному рішенні обгрунтувань підстав прийняття.

У контексті заяви позивача, що надійшла суду 02.04.2019, в якій він просив врахувати, що йому не надано протокол перевірки електронного документа із зазначенням помилок, в чому і полягає оспорена бездіяльність, суд врахував, що предметом спору вважається зміст заявлених у прохальній частині позовної заяви позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше, ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Зміст викладу вказаної заяви не містить клопотання про зміну заявленого у позовній заяві предмета позову.

Доводи позивача, що відповідач 1 не направив йому протокол проведення перевірки електронного документа, спростовуються наданою позивачем копією вищевказаного рішення про відмову, в додатках якого вказано, як додаток до рішення, «протокол проведення перевірки електронного документа».

Врахувавши встановлені обставини та викладені норми законодавства, з'ясувавши на виконання ст.ст.210, 211 КАС України, викладені в заявах по суті справи обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши їм обєктивну оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для його стягнення на користь позивача. Інших клопотань щодо розподілу судових витрат не заявлено.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 18.04.2019