Справа № 640/6651/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6651/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23:30 год

20 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.

суддів Ключковича В.Ю.,

Парінова А.Б.

за участю секретаря Рейтаровської О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови Центральної виборчої комісії Сліпачук Тетяни Володимирівни, Центральної виборчої комісії про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Голови Центральної виборчої комісії Сліпачук Тетяни Володимирівни, Центральної виборчої комісії, в якому просить:

- зобов'язати голову ЦВК Сліпачук Тетяну Володимирівну щодо організації негайного проведення експертизи наукової (НАНУ, іншими академіями, КНУ), математично-лінгвістичної, тексту закону (Ст. 49 п. 1), щодо необов'язковості для кандидатів-самовисуванців внесення однакового розміру застави, як для кандидатів, висунутих партією (0 або 2,5 мільйон, грн. застави);

- зобов'язати Центральну виборчу комісію:

звернутися до кандидатів 2-го туру, щодо необхідності дотримання рівноправства в законі (в світі європрава і ООН, що для миру) і запропонувати вчинити виправлення цієї помилки відмовою брати участь у 2-му турі без інших претендентів-самовисуванців, враховуючи важливість цього процесу для подолання громадянської безграмотності виборців і досягнення цілі - вибрати гаранта прав саме на основі рівного права за ст. 38 Конституції України;

оновити склад ЦВК (фаховість і відповідальність, розуміння цілі демократичних виборів, бо гарант прав має гарантувати рівні права);

через електронну систему виборів раціоналізувати виборчий процес (ООН, інші технологічні можливості);

організувати вибори з дотриманням рівноправства, шодо самовисуванців, згідно суті тексту чинного "Закону про вибори Президента України", якщо не виправити ситуацію через вищезазначені дії то вибори визнати недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що позивач, як суб'єкт виборчого процесу через некомпетентність, бездіяльність ЦВК і її Голови не може вільно обирати, оскільки порушується право, передбачене ст. 38 Конституції України через вимогу вносити всім заставу, як партії, так і само висуванцям в однаковому розмірі 2,5 млн. грн, що суперечить суті Закону України «Про вибори Президента України». Також відповідачі не організували сучасний спосіб електронного голосування.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в частині вимог про зобов'язання голови ЦВК Сліпачук Т.В. щодо організації негайного проведення експертизи наукової (НАНУ, іншими академіями, КНУ), математично-лінгвістичної, тексту закону (Ст. 49 п. 1), щодо необов'язковості для кандидатів-самовисуванців внесення однакового розміру застави, як для кандидатів, висунутих партією (0 або 2,5 мільйон, грн. застави); зобов'язання ЦВК: оновити склад ЦВК (фаховість і відповідальність, розуміння цілі демократичних виборів, бо гарант прав має гарантувати рівні права); через електронну систему виборів раціоналізувати виборчий процес (ООН, інші технологічні можливості); організувати вибори з дотриманням рівноправства, шодо самовисуванців, згідно суті тексту чинного Закону «Про вибори Президента України", якщо не виправити ситуацію через вищезазначені дії то вибори визнати недійсними у даній справі на підставі п. 2 частини першої ст. 170 КАС України.

Так, 30.03.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом було прийнято рішення у справі № 855/99/19 про відмову у задоволення адміністративного позову, де предметом розгляду були позовні вимоги ОСОБА_2 до ЦВК, голови ЦВК, зокрема: "- організації (голові ЦВК) негайного проведення експертизи наукової (НАНУ, іншими академіями, КНУ), математично-лінгвістичної, тексту закону, щодо необов'язковості для кандидатів-самовисуванців внесення однакового розміру застави, як для кандидатів, висунутих партією (0 або 2,5 мільйон. грн. застави);

- через електронну систему виборів раціоналізувати виборчий процес (ООН, інші технологічні можливості);

- організувати вибори з дотриманням рівноправства, щодо самовисуванців, згідно суті тексту чинного "Закону про вибори Президента України", інакше вибори визнати недійсними;

- оновити склад ЦВК (фаховість і відповідальність, розуміння цілі демократичних виборів, бо гарант прав має гарантувати рівні права)". Зазначеним рішенням у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

При цьому, підстави позову та його обґрунтування у справі № 855/99/19 та у справі № 640/6651/19 є цілком аналогічними.

Дане судове рішення Шостого апеляційного адміністративного суду набрало законної сили.

Цією ж ухвалою суду від 20.04.2019 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови Центральної виборчої комісії Сліпачук Тетяни Володимирівни, Центральної виборчої комісії в частині вимог про зобов'язання ЦВК звернутися до кандидатів 2-го туру, щодо необхідності дотримання рівноправства в законі (в світі європрава і ООН, що для миру) і запропонувати вчинити виправлення цієї помилки відмовою брати участь у 2-му турі без інших претендентів-самовисуванців, враховуючи важливість цього процесу для подолання громадянської безграмотності виборців і досягнення цілі - вибрати гаранта прав саме на основі рівного права за ст. 38 Конституції України.

Таким чином, предметом розгляду у даній справі є позовна вимога про зобов'язання ЦВК звернутися до кандидатів 2-го туру, щодо необхідності дотримання рівноправства в законі (в світі європрава і ООН, що для миру) і запропонувати вчинити виправлення цієї помилки відмовою брати участь у 2-му турі без інших претендентів-самовисуванців, враховуючи важливість цього процесу для подолання громадянської безграмотності виборців і досягнення цілі - вибрати гаранта прав саме на основі рівного права за ст. 38 Конституції України, яка не була заявлена у справі № 855/99/19.

Аналізуючи дану позовну вимогу, підстави позову, та його обґрунтування, колегія суддів доходить висновку, що вона є похідною від заявлених позовних вимог у справі № 855/99/19, оскільки підстави позову та його обґрунтування у справі № 855/99/19 та у справі № 640/6651/19 є аналогічними у повному обсязі.

Згідно з частиною п'ятою ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, у рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» ЄСПЛ зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Таким чином, зазначені позивачем підстави та обґрунтування позову, на підставі яких заявлено зазначену позовну вимогу вже були досліджені та розглянуті судом та враховані під час ухвалення постанови від 30.03.2019 у справі № 855/99/19 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ЦВК, голови ЦВК, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Також, варто зазначити, що статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В силу частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Тобто, обов'язковою умовою надання судового захисту є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 14.12.2011 N 19-рп/2011 р. у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) зазначив, що право на захист (гарантоване нормою частини 2 статті 55 Конституції України) надається тій особі, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на її правове становище.

Висновки аналогічного змісту наведені у постанові Верховного Суду України по справі N 21-3072а16 від 07.02.2017.

Судом встановлено, що позивач є виборцем.

За приписами частини другої статті 273 КАС України, виборець, як громадянин України, який має право голосу у виборах може оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчої комісії, членів цих комісій, якщо такі рішення, дія чи бездіяльність безпосередньо порушують його виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі чи процесі референдуму.

Тобто, вказана норма передбачає спеціальну умову, за якої можлива реалізація виборцем, як суб'єктом виборчого процесу, наданого йому права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, членів цих комісій, а саме - безпосереднє порушення такими рішеннями, діями чи бездіяльністю його виборчих прав або інтересів щодо участі у виборчому процесі.

У розумінні наведеної норми, безпосереднім порушенням виборчих прав і інтересів може вважатися те порушення, яке фактично існує станом на час прийняття оскарженого рішення та впливає на участь позивача у виборчому процесі.

Під час судового розгляду справи, колегією суддів не встановлено реального порушення будь-якого з гарантованих позивачу, як виборцю, Конституцією та Законами України прав або інтересів на участь у виборчому процесі.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачами порушено права позивача особисто щодо участі у виборчому процесі, а не загального кола осіб. Позивач у своїй позовній заяві не наводить конкретних обґрунтованих пояснень з посиланням на те, якими саме діями, рішеннями чи бездіяльністю відповідачів порушено її особисто виборчі права щодо участі у виборчому процесі.

В той же час, порушення виборчих прав або інтересів щодо участі у виборчому процесі має бути реальним та існувати на момент звернення до суду з позовом, чого позивачем не доведено жодними доказами, оскільки у даному спорі позивач є виборцем і в цьому виборчому процесі її права не порушено.

Таким чином, з огляду наявність судового рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2019 у справі № 855/99/19, яким позивачу відмовлену у задоволенні позовних вимог, з тих самих підстав, з яких заявлено позовну вимогу про зобов'язання ЦВК звернутися до кандидатів 2-го туру, щодо необхідності дотримання рівноправства в законі (в світі європрава і ООН, що для миру) і запропонувати вчинити виправлення цієї помилки відмовою брати участь у 2-му турі без інших претендентів-самовисуванців, враховуючи важливість цього процесу для подолання громадянської безграмотності виборців і досягнення цілі - вибрати гаранта прав саме на основі рівного права за ст. 38 Конституції України, та у відповідності до вимог статті 77 КАС України позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправні дії суб'єкта владних повноважень або протиправність прийнятих ним рішень, колегія суддів доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У судовому засіданні - 20.04.2019 позивачем заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Враховуючи те, що позивач є особою похилого віку, перебуває на реєстраційному обліку за адресою АДРЕСА_1, як внутрішньо переміщена особа , вимушена проживати у м. Києві, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору та звільнити позивача від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 277, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Голови Центральної виборчої комісії Сліпачук Тетяни Володимирівни, Центральної виборчої комісії про зобов'язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку частини першої статті 272 КАС України та може бути оскаржене до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у дводенний строк в порядку, встановленому частиною 2 статті 278 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу - тобто через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Головуючий суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

Головуючий суддя Кучма Андрій Юрійович

Судді: Ключкович Василь Юрійович

Парінов Андрій Борисович