Справа № 308/3692/19
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3692/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.
за участю секретаря Бомбушкар В.П.
представника позивача Олійник А.В.
відповідача ОСОБА_1
перекладача - Уллах Ірфан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця за межі території України.
Позов мотивує тим, що 22.12.2018 року відповідач - громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , з наміром подальшого нелегального виїзду до держав членів ЄС прибув до України. Державний кордон перетнув у пункті пропуску «Одеса авіа» за своїм національним паспортом № НОМЕР_2 , із вклеєною до нього візою України № Н05129006, зі строком перебування в Україні до 90 діб. 25.02.2019 року у відповідача закінчився дозволений йому 90 денний строк перебування в Україні, проте територію України по завершенню цього строку умисно не залишив та в порушення вимог ч.4 ст. Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» продовжував нелегально перебувати в Україні. Замість вжиття заходів щодо виїзду з України у законний спосіб, відповідач віднайшов можливість незаконно потрапити до Словацької Республіки. Для реалізації свого протиправного наміру він увійшов у контакт з особами, які за зверненням відповідача організували його незаконне переправлення через державний кордон з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб, за що відповідач сплатив цим особам відповідну грошову винагороду. 29.03.2019 року на виконання спільного наміру щодо незаконного перетинання державного кордону України у складі групи громадян Афганістану відповідач попрямував у бік державного кордону між Україною та Словацькою Республікою. Водночас, о 01 год. 00 хв. 27.03.2019 року вказана група осіб, у тому числі і відповідач була виявлена і затримана прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби Ужгород спільно зі співробітниками Управління СБУ в Закарпатській області на напрямку 299 прикордонного знаку в 5000 м. від лінії державного кордону з України в Словацьку Республіку.
Обгрунтовуючи позов позивач вказує, що відповідач, знаючи про можливість легально в`їхати до ЄС обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП , та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.
Позивач зазначає, що на сьогодні підстав для законного перебування на території України відповідач немає, кошти та бажання щодо самостійного повернкення на батьківщину у нього відсутні, а спроба незаконного перетину ним державного кордону України на напрямку в Словацьку Республіку свідчить про те, що від порушив вимоги ст.. 204-1 КУпАП, ст. ст. 4,9,16 Зу «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і відповідно до ст. 30 вказаного Закону підлягає примусовому видворенню, а тому просить суд примусово видворити за межі території України громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Просив примусово видворити іноземця з України. Додав , що незважаючи на ту обставину , що у громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 є паспорт та необхідні кошти відповідачу не надавався строк для добровільного залишення України, про, що було прийнято рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства від 29.03.2019 року із зазначенням підстав для прийняття такого рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на територію України в"їхав легально, за візою, термін дії якої на даний час закінчився. Він має в Україні знайомих, які можуть у разі потреби допомогти йому, а також має грошові кошти та самостійно може покинути територію України, про що повідомляв представників прикордонної служби, має необхідні кошти та паспорт, однак можливості добровільно покинути Україну йому не надали. Зазначив, що бажає повернутися на батьківщину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що відповідач був затриманий 27.03.2019 року о 01 год. 00 хв. в складі групи осіб прикордонним нарядом від ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » спільно з відділом «К» УСБУ в Закарпатській області на напрямку 299 прикордонного знаку в 5000 м. від ЛДК при спробі незаконного перетину державного кордону.
Документом, що посвідчує особу відповідача є закордонний паспорт громадянина Ісламської Республіки Афганістан серії № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення суду від 29.03.2019 року громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано, з метою забезпечення видворення за межі території України, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.
Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.
Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Підстави звернення з позовом до суду про примусове видворення визначені п.7 «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», затвердженої Наказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150 (у редакції Наказу МВС України, СБУ 22.01.2018 № 38/77), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 р. за № 806/21119 (надалі Інструкція), узгоджуються з положеннями ч.1 ст.30 Закону №3773.
Як вбачається з правового аналізу наведеного законодавства, якщо в одному випадку, іноземець порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, то відносно нього може бути прийняте самостійне рішення центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції (або іншими за переліком у нормі) щодо примусового повернення в країну походження або третю країну, при чому для цієї особи встановлюється певний термін для добровільного виконання такого рішення, в той же час, у випадку, якщо така особа не виконала в установлений строк рішення про примусове повернення, або ухилятиметься від виконання такого обов`язку, то це є однією з підстав для примусового видворення з України іноземця. Таке видворення здійснюється вже за судовим рішенням за наслідками розгляду позову цього органу про таке примусове видворення.
Питання примусового повернення та примусового видворення мають різне за своєю природою виникнення відносин правове навантаження.
Тобто, з аналізу наведених вище норм вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:
- прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;
- ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.
Зазначені висновки, узгоджуються з п.29 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України 25.06.2009 N 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».
29.03.2019 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Афганістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, строк для добровільного виконання даного рішення не встановлено, та 02.04.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом.
Тобто, дані обставини свідчать про те, що позивачем не надано можливості відповідачу реалізувати своє право на самостійно покинути територію України, тим самим добровільно виконати рішення від 29.03.2019 року у встановлений строк, незважаючи на бажання останнього самостійно покинути територію України та наявність у нього для цього необхідних грошових коштів, що підтверджується даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів. Даних, що громадянин Афганістану ОСОБА_1 буде ухилятися від добровільного виїзду з України позивачем суду не надано.
А тому суд приходить до висновку, що позов про примусове видворення з України громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є передчасним і у задоволенні даного позову слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 288, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення іноземця за межі території України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя О.А. Придачук