Справа № 160/7639/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7639/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі №160/7639/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали надати до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведеннями поважних причин, якщо такі є, а також надати документ, який підтверджує факт сплати судового збору.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року скаржником отримано 14 березня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 березня 2019 року до суду надійшло клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про поновлення строку апеляційного оскарження, у якому зазначено про вжиття всіх заходів для реалізації права на оскарження рішення суду першої, незгоди із поверненням попередньоподаної апеляційної скарги та підстав для відстрочення сплати судового збору.

Проте, суд апеляційної інстанції не може визнати поважними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження наведені скаржником у вищезазначеному клопотанні, оскільки зазначені скаржником обставини попереднього звернення з апеляційною скаргою вже визнавалися судом такими, що не є поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, про що скаржника було повідомлено ухвалою суду.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, наступне.

Статтею 44 КАС України передбачено обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі надання суду документу, який підтверджує факт сплати судового збору.

Суд зауважує, що обов'язковість та можливість сплати судового збору у скаржника, відповідно до ст. 296 КАС України, виникла з дати початку перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, тобто з дати складення у повному обсязі судового рішення - 30 листопада 2018 року, який, враховуючи строк на апеляційне оскарження, є більш ніж достатній для здійснення сплати судового збору.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що первинноподана апеляційна скарга була повернута скаржнику ухвалою суду від 28 січня 2019 року, яка набрала статусу остаточної та оскаржена не була, то до повторних апеляційних скарг застосовуються вимоги КАС України як до нової апеляційної скарги. При цьому, скаржник під час реалізації свого права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не звільняється від обов'язку дотримуватися встановленого законодавством строку звернення до суду з такою апеляційною скаргою.

Так, у пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. Проте, скаржником таких обставин не наведено.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року, скаржнику було надано десятиденний строк саме для надання до суду документу, який підтверджує факт сплати судового збору, а не десятиденний строк протягом якого скаржник повинен сплатити судовий збір.

При цьому, суд зауважує, що обов'язковість та можливість сплати судового збору у скаржника, відповідно до ст. 295 КАС України виникає з дня проголошення судового рішення та протягом строку на апеляційне оскарження, а отже, є більш ніж достатній для здійснення сплати судового збору.

Такий, невиправдано тривалий строк сплати судового збору податковим органом не може бути підставою для подальшого його відстрочення.

Слід зазначити й те, що відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених норм вбачається, що підставою для зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат є майновий стан скаржника.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, оскільки Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов'язання щодо його сплати при зверненні до суду суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приймаючи до уваги те, що підстави наведені скаржником для поновлення строку апеляційного не свідчать про наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, суд вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі №160/7639/18.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано 16 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник