Справа № 643/15955/17
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 р. м. ХарківСправа № 643/15955/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Бенедик А.П. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2018, головуючий суддя І інстанції: Погасій О.Ф. (повний текст складено 03.12.18) по справі № 643/15955/17

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , третя особа - Військова частина НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з вимогами про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії з включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір його пенсії, щомісячної додаткової грошової винагороди, та встановити відповідні заходи судового контролю.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2018 позов було задоволено у повному обсязі заявлених вимог.

Визнано протиправними дії (бездіяльність) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , які не передбачали в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 зі змінами.

Визнано дії (бездіяльність) Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання завдань, покладених на нього п.п. 1, 3 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсії, які згідно законодавства здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством.

Визнано дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 зі змінами, протиправними.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України отримати у військовій частині НОМЕР_1 довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 зі змінами, та подати її до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача з урахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 зі змінами, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 зі змінами та здійснити виплату позивачу недоплаченої частини основного розміру пенсії з 11.10.2017.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.

Відповідач, Адміністрація Державної прикордонної служби України, не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу з вимогами про його скасування та доводами про порушення норм матеріального і процесуального права. Стверджує про можливість врахування до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється розмірі його пенсії, лише додаткові види грошового забезпечення у вигляді надбавок, доплат та підвищень.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, теж не погодився з наявністю підстав для задоволення позову, вказуючи у своїй апеляційній скарзі про неможливість врахування щомісячної додаткової грошової винагороди при визначенні розміру пенсійного забезпечення позивача, з огляду на вимоги ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та практику Верховного Суду України. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на передчасність заявлених вимог до пенсійного органу, оскільки ним не було отримано довідку про новий розмір грошового забезпечення позивача для здійснення перерахунку пенсії, що свідчить про відсутність такого спору та неможливість задоволення відповідних позовних вимог.

Третя особа направила до суду апеляційної інстанції письмові пояснення на апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якій навела доводи, аналогічні доводам апеляційної скарги відповідача, щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії позивача, щомісячної додаткової грошової допомоги.

В судовому засіданні представник Адміністрації Державної прикордонної служби України вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав, просив врахувати основні та додаткові письмові пояснення щодо апеляційної скарги, направлені до суду апеляційної інстанції до судового засідання.

Представник третьої особи, військової частини НОМЕР_1 , в судовому засіданні, погоджуючись з доводами апеляційної скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України, підтримав вимоги апеляційних скарг про скасування судового рішення.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, своїх представників в судове засідання не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що свідчить про можливість завершення апеляційного перегляду судового рішення за відсутності його представників.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти вимог та доводів заявлених вимог, посилаючись на правову позицію, висловленою Великою Палатою Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, третьої особи, дослідивши та оцінивши зібрані під час слухання та наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав лише для часткового задоволення вимог поданих відповідачами апеляційних скарг з огляду на наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (в подальшому Закон № 2262-ХІІ).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Відповідно до норм діючої на час спірних правовідносин Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС від 02.02.2016 № 73 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 (в подальшому Інструкція), позивач отримував щомісячно додаткову грошову винагороду, що визнається відповідачем. Зазначена обставина підтверджується наявними у справі доказами, зокрема: грошовим атестатом про види грошового забезпечення від 12.10.2017 року № 122 (т. 1 а.с. 21) та особистою карткою грошового забезпечення з січня 2017 року по жовтень 2017 року в графі № 99 (т. 1 а.с. 24), кінцевим розрахунком при звільненні № 130 від 10.10.2017 (т. 1 а.с. 25). , щомісячна додаткова грошова винагорода (в розмірі 60%),

Доводи апеляційних скарг щодо умов визначення розміру грошової винагороди та її врахування при обчисленні одноразових виплат, які містить Інструкція, не спростовують фактичні обставини виплати такого виду грошового забезпечення раз на місяць.

Ураховуючи наведене, отримувана позивачем щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи колегія суддів визнає необгрунтованими доводи апеляційних скарг про відсутність в переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, такого виду грошового забезпечення як грошова винагорода, враховуючи правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про протиправність дій Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії позивачу без включення до складу його грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової допомоги, яка виплачувалася ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Зазначений висновок зумовлює також обгрунтованість задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України вчинити дії з формування нової довідки про складові грошового забезпечення позивача з її подальшим направленням до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Правовим підгрунтям такого обов`язку відповідача слугує п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок), згідно якого заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Державної прикордонної служби України.

Також, п. 7 Порядку визначає, що серед документів, які направляються до органу, що призначає пенсію, має бути грошовий атестат або довідка про розмір грошового забезпечення, а також довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом 24 останніх місяців підряд перед звільненням з військової служби. Оскільки отримані Адміністрацією Державної прикордонної служби України документи свідчили про отримання позивачем щомісячної додаткової грошової допомоги, виплата якої передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 та Інструкцією кожного місяця, суб`єкт владних повноважень був зобов`язаний сформувати документи для призначення пенсії ОСОБА_1 з врахуванням такої складової грошового забезпечення.

Згідно з п. 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.

Відповідні положення містяться в Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом МВС України від 17.09.2018 № 760.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а звернула увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Таким чином, доводи апеляційних скарг відповідачів про відсутність підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсійного забезпечення позивача, щомісячної додаткової грошової винагороди є необгрунтованими.

Разом з тим, не заперечуючи право позивача на визначення розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з урахуванням встановленого постановою КМУ від 22.09.20№ 889 щомісячної додаткової грошової допомоги, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги ГУ УПФУ в Харківській області про передчасність заявлення позовних вимог про визнання його дій (бездіяльності) щодо здійснення контролю за призначенням, обчислення та виплати пенсії позивачу, оскільки для такого відповідача не настали передбачені Порядком № 3-1 обставини, з якими пов`язано обов`язок пенсійного органу безпосередньо здійснити призначення пенсії позивача у збільшеному розмірі, а саме: відповідачем не було отримано довідку про розмір грошового забезпечення (грошовий атестат) з врахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово висловленою у постановах, зокрема: від 07.02.2019 по справі № 404/5774/16-а, від 20.12.2018 по справі № 686/15836/16-а.

Ствердження позивача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, щодо порушення ГУ УПФУ в Харківській області вимог п.п. 1, 3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднанні управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, щодо не здійснення належного контролю за призначенням і виплатою позивачу пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, не відповідають фактичним обставинам справи та обсягу повноважень органу Пенсійного фонду України. Адже, формування складових грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється розмір його пенсії, належить до повноважень Адміністрації Державної прикордонної служби України, а не ГУ УПФУ в Харківській області, яке не володіє інформацією про фактичні складові грошового забезпечення позивача.

Оскільки призначення пенсії та обчислення бажаного для позивача її розміру може бути здійснено лише після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення з врахуванням отриманої ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової допомоги, колегія суддів дійшла висновку, що на час виникнення спірних відносин відповідач, ГУ УПФУ в Харківській області, не допустило протиправних дій (бездіяльності), адже на момент звернення позивача до ГУ ПФУ у останнього була відсутня інформація (довідка) про збільшений розмір грошового забезпечення особи (з врахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги).

Зазначений висновок, зважаючи на вимоги п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України зумовлює наявність підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, з поданням звіту про виконання судового рішення. Зважаючи на необґрунтованість такої частини позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає нове судове рішення про відмову у їх задоволенні.

Враховуючи наслідки апеляційного перегляду справи, вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат. При цьому колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було здійснено пропорційний розподіл понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви шляхом стягнення 640 грн. з кожного відповідача окремо. Таким чином, зважаючи на прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у справі відсутні підстави для стягнення з такого відповідача судових витрат на користь позивача. В той же час, з огляду на залишення в силі судового рішення в частині задоволення позовних вимог до Адміністрації Державної прикордонної служби України, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань такого відповідача лише 640 грн. судових витрат, як зазначено в резолютивній частині рішення суду першої інстанції, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Адміністрації Державної прикордонної служби України задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2018 року по справі № 643/15955/17 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, з поданням звіту про виконання судового рішення.

Прийняти в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

В іншій частині рішення залишити без змін..
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 22.04.2019.