Справа № 814/1347/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1347/17
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу від 19 червня 2017 року №139,-

В С Т А Н О В И Л А :

27 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якій просив:

визнати незаконним та скасувати наказ № 139 о/с від 19.06.2017 в частині звільнення ОСОБА_2 з Національної поліції України;

поновити його на службі в Національній поліції України;

стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.06.2017 до моменту фактичного поновлення на службі.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року по справі № 814/1347/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання незаконним звільнення та скасування наказу від 19.06.2017 року № 139 о/с, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2:

визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 19 червня 2017 року № 139 «По особовому складу», в частині звільнення ОСОБА_2;

поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора-криміналіста слідчого відділення Казанківського відділення поліції Новобузького відділу поліції з 21 червня 2017 року;

стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 21 червня 2017 року по 19 березня 2018 року, у сумі 63186,80 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 року виправлено описку у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року, а саме в абз. 5 резолютивної частини постанови суду замість невірно зазначеного середнього заробітку за час вимушеного прогулу: «за період з 21 червня 2017 року по 19 березня 2018 року, у сумі 63 186,60 грн.» зазначити вірний, а саме: «за період з 21 червня 2017 року по 26 березня 2018 року, у сумі 65 539,50 грн.»

На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 Миколаївським окружним адміністративним судом 25.04.2018 видано виконавчий лист щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2

22.06.2018 Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області повернуло до Миколаївського окружного адміністративного суду виконавчий лист від 25.04.2018 року у зв'язку з виконанням у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 25.10.2018 року касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області задоволено, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року скасовано, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року - залишено в силі.

20 листопада 2018 року Головне управління Національної поліції в Миколаївській області звернулося до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій просило визнати виконавчий лист від 25.04.2018 року по справі № 814/1347/17 таким, що не підлягав виконанню, стягнути з ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 63539,5 грн.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року вищевказану заяву залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Національної поліції в Миколаївській області безпідставно отримані грошові кошти у сумі 63 539,50 грн. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідно до доказів, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_2 звільнений правомірно, а кошти за вимушений прогул в сумі 63 539,50 грн. він одержав незаконно на підставі рішення Одеського апеляційного адміністративного суду, яке в подальшому скасовано. Судом першої інстанції помилково зроблено висновок про необхідність проведення повороту судового рішення, хоча для його проведення відсутні обставини зазначені у ст. 380 КАС України. Крім того, ним незаконно змінено підставу заяви та розглянуто її використовуючи зовсім іншу норму процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ НП в Миколаївській області не надало доказів, що скасоване рішення обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами, що у свою чергу, у відповідності до ст. 381 КАС України, ст. 239 Кодексу законів про працю, є обов'язковою умовою для здійснення виконання повороту судового рішення.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні такої заяви, проте - з інших підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 КАС України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що повернення грошових сум за виконавчим документом можливо в разі визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, яке в свою чергу, можливо у випадку:

- видання виконавчого документа помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

- з інших причин.

Судова колегія зазначає про відсутність визначеної законом підстав для визнання виконавчого листа № 814/1347/17 від 25.04.2018 на момент його видачі та виконання таким, що не підлягає виконанню.

Так, виконавчий документ видано на підставі постанови суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Верховний Суд ухвалою про відкриття касаційного провадження від 26.04.2018 року по справі №814/1347/17 відмовив в задоволенні клопотання ГУ НП в Миколаївській області про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року (т.2 а.с.187-188), тим самим свідомо допускаючи його виконання.

Кодекс адміністративного судочинства України не містить жодних обмежень у праві позивача на отримання в суді виконавчого листа в разі задоволення його позовної вимоги. Вимоги до виконавчого документа та строки пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання встановлені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду відбулося в рамках та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи ГУ НП у Миколаївській області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, внаслідок скасування постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року постановою Верховного Суду від 25.10.2018 року, судова колегія вважає такими, що не відповідають вимогам ст. 374 КАС України, та є підставою для звернення з заявою про здійснення повороту виконання судового рішення.

Судова колегія роз'яснює, що враховуючи категорію розглянутої справи поворот виконання судового рішення має здійснюватися з урахуванням вимог передбачених ст. 381 КАС України.

Разом з тим, вірними є доводи апелянта, що в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції помилково використано норми процесуального закону передбачені ст. 380-381 КАС України, оскільки предмет розгляду заяви передбачав застосування положень ст.374 КАС України.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно по суті дійшов висновку про залишення без задоволення заяви ГУ НП в Миколаївській області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, проте помилково застосував норми процесуального закону, які не регулюють правовідносини, що визначені в заяві від 20.11.2018 року.

Тому мотивувальну частину оскаржуваної ухвали слід змінити у відповідності до частини 4 статі 317 КАС України з підстав, наведених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року - змінити з підстав відмови у задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко