Справа № 2а-4942/09/2670
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2009-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Вн. № 16/306
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 жовтня 2009 року 14:44 № 2а-4942/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кишинського М.І. при секретарі судового засідання Попадин О.Б. вирішив у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Приватне підприємство "Солекс"

до

Державна податкова інспекція у Святошинському районі міста Києва

про

визнання протиправним та скасування рішення №/0 від 23.12.2008.

На підставі ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 22.10.2009 р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Приватне підприємство «Солекс»звернулося в суд з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 23 грудня 2008 року Державної податкової інспекції у Святошинському районі м.Києва на суму 3400,00 грн., як таке, що не відповідає нормам чинного в Україні законодавства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 листопада 2008 року ДПА у Закарпатській області провела перевірку щодо дотримання суб’єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій у гральному залі за адресою: с. Соломоново, вул. Леніна, 78, де здійснює підприємницьку діяльність Позивач, за наслідками якої було складено акт, згідно якого винесене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 3400,00 грн. за порушення вимог п.3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Вважає неправомірним рішення про застосування штрафних санкцій, оскільки при здійсненні розрахунків із споживачами застосовується належним чином зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, який внесений до Державного реєстру, з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій. Підтвердженням цього є Z-звіт, складений на кінець спірного робочого (операційного) періоду: з 17 по 18 листопада 2008 року. Вважає, що неможливість обліку розрахункової операції одночасно з її здійсненням внаслідок неоснащення гральних автоматів запам’ятовуючими пристроями (фіскальною пам’яттю) не може бути підставою для притягнення до відповідальності, оскільки Мінпромполітики не виконало зобов’язання та не розробило запам’ятовуючих пристроїв (фіскальної пам’яті) для оснащення автоматів.

Крім того, звертає увагу суду на порушення під час складання акту перевірки вимог ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», оскільки такий акт не відповідає вимогам об’єктивності та повноти. Просить визнати протиправним і скасувати податкове рішення № /0 від 23 грудня 2008 року, прийняте ДПІ у Святошинському районі м.Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 3400,00 грн. до ПП «Солекс»за порушення п.3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У письмовому запереченні та у судовому засіданні представник Відповідача повідомила, що заперечує проти позову. В обґрунтування свого заперечення вказує, що внаслідок проведеної перевірки було встановлено, що 10 гральних автомати - реєстратори розрахункових операцій не зареєстровані в органах податкової служби і не переведені у фіскальний режим роботи. Позивач до 31.12.2006 року зобов’язаний був оснастити гральні автомати фіскальною пам’яттю, однак цього не зробив. Розрахункова операція повинна проводитись на повну суму покупки (наданні послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій. Позивач не виконав норму Закону, а тому було винесено оскаржуване рішення. Вважає, що Відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції за виявлене порушення, просила у задоволенні позову відмовити.

За результатами розгляду матеріалів справи, документів, наданих сторонами, пояснень їх представників, Окружний адміністративний суд міста Києва,

встановив:

Приватне підприємство «Солекс»зареєстроване у Святошинській районній у місті Києві Державній адміністрації 29.03.2002 року, ідентифікаційний код 24102644, що підтверджується Довідкою № 10799/07 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).

Видами діяльності за КВЕД згідно даної довідки є: діяльність з організації азартних ігор, роздрібна торгівля алкогольними та іншими напоями, діяльність кафе, будівництво будівель, проведення розслідувань та забезпечення безпеки.

Державною податковою адміністрацією у Закарпатській області 17.11.2008 року було проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності. За результатами перевірки складено акт № (001229) 0371/26/57/23/24102644 від 17.11.2008, в якому зафіксовано порушення п.3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг»від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР.

На підставі вказаного вище акту ДПІ у Святошинському районі м.Києва було винесено рішення про застосування передбачених п.2 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»штрафних (фінансових) санкцій від 23.12.08 р. № /0 згідно якого до Позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 3400,00 грн. за виявлене порушення.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»реєстратор розрахункових операцій –пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат і електронний контрольно-касовий реєстратор, комп’ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Даною статтею також надано визначення автомату з продажу товарів (послуг) –це реєстратор розрахункових операцій, який в автоматичному режимі здійснює видачу (надання) за готівкові кошти або із застосуванням платіжних карток, жетонів тощо товарів (послуг) і забезпечує відповідний облік їх кількості та вартості.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 10.07.2003 № 621/781 «Про затвердження Правил провадження господарської діяльності з організації та утримання тоталізаторів, гральних закладів у місті Києві», гральний автомат –це автоматичний розігрувальний пристрій з грошовим або іншим виграшем, який через систему електромеханічних роликів, дисплеїв, проекторів світла або відео в обмін на один або декілька жетонів чи іншим способом надає користувачеві корисний час для гри з вірогідністю отримати грошовий або інший виграш, який завжди залежить від випадку.

Згідно п. 1 Наказу Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства фінансів України від 18.04.2006 № 40/374 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження організації діяльності проведення азартних ігор і Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор», визначено, що: - гральний автомат –це механічне, електричне, електронне обладнання або пристрій, що використовується для проведення азартних ігор, результат яких визначається без участі працівника ліцензіата програмою роботи цього обладнання (пристрою) з використанням генератора випадкових чисел, який міститься всередині корпусу такого обладнання (пристрою), і сума виграшу нараховується обладнанням (пристроєм) автоматично;

- зал гральних автоматів –нежитлове приміщення, крім пересувної малої архітектурної форми, закрите від огляду ззовні, у якому для проведення азартних ігор використовуються тільки гральні автомати.

Відповідно до вищевикладеного, можна зробити висновок, що оскільки внесення ставки обліковується автоматом і ним же визначається розмір виграшу, то дана послуга надається саме гральним автоматом, а не залом гральних автоматів, як нежитловим приміщенням.

Відповідно до вимог п.1 та п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або із застосуванням у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Постановою КМУ «Про терміни переведення суб’єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій»від 07.02.2001 р. № 121 ( із змінами, внесеними Постановами КМУ від 29.01.2003 р. № 151, від 10.12.2003 р. № 1905, від 28.10.2004 р. № 1447, від 07.06.2006 р. № 803) установлено терміни переведення суб’єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій з використанням гральних автоматів до 31.12.2006 р.

Виходячи із правового контексту вказаної вище Постанови КМУ суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють підприємницьку діяльність у сфері грального бізнесу шляхом надання послуг з використанням гральних автоматів зобов’язані з 01 січня 2007 року використовувати у своїй ліцензованій діяльності з надання послуг грального бізнесу гральні автомати з продажу послуг, які оснащені запам’ятовуючими пристроями (фіскальною пам’яттю), в т.ч. тих, що вже задіяні у використанні.

Державна комісія з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом протокольним рішенням від 27 червня 2002 року № 13 встановила вимоги щодо реалізації фіскальних функцій гральними автоматами.

За таких обставин, виходячи з специфіки надання послуг у сфері грального бізнесу на гральних автоматах та враховуючи викладене, гральний автомат повинен бути оснащений належним РРО.

Гральний автомат з 31 грудня 2006 року, відповідно до зазначеної вище постанови, повинен самостійно виконувати фіскальні функції, які, зокрема, полягають в обліку, накопиченні та відображенні даних щодо прийнятих та виданих (виграних) гравцями грошових замінників –жетонів та кредитів.

Щодо необхідної умови використання гральних автоматів із застосуванням РРО є перш за все обов’язкове включення їх (або окремих блоків автоматів, що входять до складу комп’ютерно-касових систем, які забезпечують переведення таких автоматів у фіскальний режим роботи) до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій за процедурою, встановленою Положенням про зазначений Державний реєстр, що затверджений постановою КМУ від 29.08.2002 № 1315 то вказана процедура здійснюється за поданням заявника (наприклад виробників або постачальників такої техніки, розробленої на замовлення операторів сфери грального бізнесу)

Взаємовідносини між підприємствами –виробниками реєстраторів розрахункових операцій і підприємствами –споживачами цієї продукції (в тому числі, з питань її придбання та комплектності поставки вказаної системи) регулюються Господарським кодексом України. Зокрема, відповідно до статті 270 ГК України товари повинні поставлятися комплексно, відповідно до вимог стандартів, технічних умов або прейскурантів. Договором може бути передбачено поставку з додатковими до комплекту виробами (частинами) або без окремих, не потрібних покупцеві виробів (частин), що входять до комплекту. Якщо комплектність не визначено стандартами, технічними умовами або прейскурантами, вона в необхідних випадках може визначатися договором.

Таким чином, суб’єкти господарювання в сфері грального бізнесу, самостійно мали можливість з 01.07.02 по 31.12.06 звернутись до виробників та постачальників реєстраторів розрахункових операцій з метою виготовлення моделі реєстраторів розрахункових операцій (гральних автоматів) у відповідності до норм Закону і відповідно до вимог Постанови КМУ № 1315 внести подання на внесення моделі до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій.

Фіскалізація грального обладнання є основною передумовою для легалізації ринку гральних автоматів.

Обов’язок застосування гральних автоматів, які переведені у фіскальний режим роботи, є нормою закону, якою мають керуватися суб’єкти господарювання при здійсненні діяльності у сфері грального бізнесу.

Проте, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

В Акті перевірки від 17.11.2008 р., в якості встановленого факту в ході перевірки, зазначено, що в гральному залі реалізовуються послуги в сфері грального бізнесу через 10 автоматів з продажу послуг в сфері грального бізнесу. Але, в жодному пункті цього акту не зафіксовано яким саме чином надаються ці послуги, не зафіксовані обставини надання таких послуг. Саме по собі розміщення в гральному залі 10 гральних автоматів не є доказом надання через ці гральні автомати послуг у сфері грального бізнесу.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не виконав покладений на нього обов’язок.

Таким чином, оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є такий, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати протиправним і скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 23 грудня 2008 року Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 3400,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кишинський М.І.

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі –02.11.2009 р.