Справа № 120/724/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 квітня 2019 р. справа № 120/724/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободянюка В.О.,

представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

01.03.2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - Тульчинське ОУПФ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримує пенсію за віком.

5 жовтня 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_3 ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії за віком на підставі того, що при попередньому розрахунку розміру пенсії відповідачем не було враховано заробіток за період роботи з 1980 по 1994 рр. під час його трудової зайнятості у колгоспі «Завет-Ленина» Джанкойського району Автономної Республіки Крим. На підтвердження даного факту надав відповідні документи (довідки та архівні довідки, видані адміністрацією Завіт-Ленінськото сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим).

Відповідач листом №256/13-І.З 2 від 24.10.2018 року відмовив позивачу в перерахунку розміру пенсії оскільки надані ним документи видані органами, їх посадовими особами чи службовими особами, створеними, обраними чи призначеними на тимчасово окупованій території всупереч діючому законодавству України, а тому такі документи є недійсними і не можуть бути враховані при обчисленні розміру пенсії.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за віком протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав, у якому просив:

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 ОУПФ щодо відмови йому в перерахунку розміру пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 06.08.1980 р. по 06.08.1982 р. у МКП ПМК-11 та з 13.08.1982 р. по 02.06.1994 р. у колгоспі «Завет-Ленина» Джанкойського району Автономної Республіки Крим;

- зобов'язати відповідача провести з 14 січня 2017 року перерахунок та виплату йому пенсії на підставі архівних довідок Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим про заробітну плату для нарахування пенсії від 02.06.2017 р. № 94 та № 95 за період роботи з 06.08.1980 р. по 06.08.1982 р. у МКП ПМК-11 та з 13.08.1982 р. по 02.06.1994 р. у колгоспі «Завет-Ленина» Джанкойського району Автономної Республіки Крим, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 11.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду в судове засідання на 09.04.2019 року. Встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

03.04.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача (вх. № 18343), у якому просили відмовити у задоволенні позову. Вказали, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058 - IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 14.01.2017 року.

05.10.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про врахування заробітку за 15 років, які він працював в колгоспі «Завет-Ленина», Кримської області, Джанкойського району, та доданими копіями документів, а саме Довідки № 94 від 02.06.2017 року, Довідки № 95 від 02.06.2017 року, Інформацією № 94 від 02.06.2017 року про мінімум відпрацьованих трудоднів, Архівною довідкою № 95 від 02.06.2017 року про заробітну плату МКП ПМК-11.

24.10.2018 року позивач отримав відповідь управління № 256/13-13/2 про розгляд його звернення. У відповіді, зокрема зазначалось, що дані довідки видані з реквізитами органів самоврядування непідконтрольних українській владі. Тому, беручи до уваги те, що документи видані органами, їх посадовими особами чи службовими особами, створеними, обраними чи призначеними на тимчасово окупованій території всупереч діючому законодавству України, такі документи є недійсними і не можуть бути враховані при обчисленні розміру пенсії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України від 15.04.2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно із частинами 1-3 ст. 9 вказаного Закону передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворенні відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території, діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються не законними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь - який акт ( рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тому, обєднане управління, не має правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу, на підставі довідок, виданих в 2017 році, органами, діяльність яких, вважається незаконною.

Зазначили, що стаж роботи позивача, обраховано, як передбачено законодавством України, згідно даних трудової книжки, та складає 39 р.8 м.7 д.

З урахуванням вищезазначеного просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання 09.04.2019 року позивач не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, посилаючись на мотиви наведені у письмовому відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в ОСОБА_3 ОУПФ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058 - IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 14.01.2017 року.

Пенсія позивачу обчислена при страховому стажі 39 років 08 місяців 7 днів.

05.10.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи у колгоспі «Завет-Ленина» Джанкойського району Автономної Республіки Крим у період з 13.08.1982 року та у МКП ПМК-11 у період роботи з 06.08.1980 р. по 06.08.1982 р. (а.с. 20).

Так, судом вставлено, що на підтвердження стажу роботи у колгоспі «Завет-Ленина» Джанкойського району Автономної Республіки Крим у період з 13.08.1982 року по 02.06.1994 року та у МКП ПМК-11 у період роботи з 06.08.1980 р. по 06.08.1982 р. відповідачу направлено архівні довідки, а саме:

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №95 про заробітну плату ОСОБА_2 за 1980-1982 роки (а.с. 11);

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №94 про заробітну плату ОСОБА_2 за 1982-1988 роки (а.с. 12);

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №94 про заробітну плату ОСОБА_2 за 1989-1994 роки (а.с. 13);

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №94 про те, що ОСОБА_2 у період з 1982 по 1994 рік був членом колгоспу «Завет-Ленина» (а.с. 14);

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №94 про мінімум відпрацьованих трудоднів ОСОБА_2 у період з 1982 по 1994 роки (а.с. 15);

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №95 про те, що ОСОБА_2 у період 1980-1982 років працював в МКП ПМК-11 (а.с. 16);

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №95 про мінімум відпрацьованих трудоднів ОСОБА_2 у період 1980 по 1982 років (а.с. 17);

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №94 про те, що колгосп «Завет-Ленина» Джанкойського району АР Крим реорганізовано в ПКСП «Завет-Ленина» протокол №1 від 03.12.1996 року, а ПКСП «Завет-Ленина» реорганізовано в СООО «Заветное» протокол № 1 від 21.04.2000 року (а.с. 18);

- архівну довідку Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим від 02.06.2017 року №94 про те, що адміністрація Завет-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим на правах відповідального зберігача документів ліквідованого підприємства Завет-Ленінської сільської ради і її виконавчого комітету, колгоспу «Завет-Ленина» і СООО «Заветное» уповноважена видавати архівні довідки по трудовим відносинам працівників (а.с. 18).

ОСОБА_3 ОУПФ від 24.10.2018 року №256/13-13/2, за результатами розгляду звернення позивача, відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи у колгоспі «Завет-Ленина» Джанкойського району Автономної Республіки Крим у період з 13.08.1982 року та у МКП ПМК-11 у період роботи з 06.08.1980 р. по 06.08.1982 р., у звязку з тим, що документи, видані органами, їх посадовими особами чи службовими особами, створеними, обраними чи призначеними на тимчасово окупованій території всупереч діючому законодавству України, такі документи є недійсними і не можуть бути враховані при обчислені розміру пенсії (а.с. 10).

Вважаючи відмову відповідача в перерахунку пенсії за віком протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком. За змістом пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Так, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку).

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З наведеного слідує, що уточнюючі довідки для підтвердження трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Як встановлено судом, для підтвердження стажу роботи у колгоспі «Завет-Ленина» Джанкойського району Автономної Республіки Крим у період з 13.08.1982 року по 02.06.1994 року та у МКП ПМК-11 у період роботи з 06.08.1980 р. по 06.08.1982 р. позивачем надавалися відповідачу архівні довідки Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим про місце роботи, про заробітну плату та про мінімуми відпрацьованих трудоднів ОСОБА_2 за відповідні періоди.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо неможливості врахувати подані позивачем документи для здійснення перерахунку розміру пенсії, з тим підстав, що вони видані органами, їх посадовими особами чи службовими особами, створеними, обраними чи призначеними на тимчасово окупованій території всупереч діючому законодавству України, такі документи є недійсними і не можуть бути враховані при обчислені розміру пенсії, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону № 1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі частини першої статті 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із статтею 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.

Згідно із частинами першою - третьою статті 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, Суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Судом встановлено, що довідки про заробітну плату позивача видані Адміністрацією Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим.

На переконання суду, те, що архівні документи залишились на окупованій території, з урахуванням того, що період роботи позивача, з 1982 року по 1994 рік, визнається відповідачем та врахований ним до загального страхового стажу, в даному випадку не може бути підставою для позбавлення права ОСОБА_2 на перерахунок розміру пенсії та врахування отримуваної заробітної вплати в цей період.

Положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на який посилається відповідач, дають підстави для висновку, про те, що вказаний нормативно-правовий акт жодним чином не скасовують, не обмежують і не звужують закріплені Конституцією України гарантії, права чи свободи позивачів стосовно здійснення соціальних виплат, а лише встановлюють особливий порядок (механізм) реалізації державної політики, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, позивачем було представлено належні та достатні документи для прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення про перерахунок розміру належної йому пенсії, з урахуванням показників заробітної плати за період роботи у колгоспі «Завет-Ленина» Джанкойського району Автономної Республіки Крим та у МКП ПМК-11.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням заробітної плати за період роботи з 06.08.1980 року по 06.08.1982 року у МКП ПМК-11 та з 13.08.1982 року по 02.06.1994 року у колгоспі "Завет-Ленина Джанкойського району Автономної Республіки Крим, не відповідають положенням діючого законодавства та міжнародним принципам верховенства права щодо прав людей на тимчасово окупованій території України, а тому є всі підстави задля зобов'язання пенсійний орган провести такий перерахунок та виплату пенсії позивача, на підставі зазначених довідок, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо вимоги позивача зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії саме з 14 січня 2017 року (дата призначення пенсії), суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вже було встановлено судом, що позивач до відповідача із заявою про перерахунок пенсії звернувся 05.10.2018 року.

З огляду на викладене, право на перерахунок призначеної пенсії у позивача, з урахуванням положень ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виникає з 1.10.2018 року.

Позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів того, що інформація про його заробітну плату за період роботи з 1980 року по 1994 рік, надавалась ним до пенсійного фонду під час призначення пенсії, натомість останній її безпідставно не врахував при обрахунку розміру пенсії.

Враховуючи зазначене, адміністративний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а тому перерахунок пенсії позивача підлягає здійсненню з 1.10.2018 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, враховуючи те, що ухвалою суду від 11.03.2019 року позивача було звільнено від сплати судового збору за розгляд цього адміністративного позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного Фонду Вінницької області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку розміру пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 06.08.1980 року по 06.08.1982 року у МКП ПМК-11 та з 13.08.1982 року по 02.06.1994 року у колгоспі "Завет-Ленина Джанкойського району Автономної Республіки Крим.

Зобов'язати Тульчинське обєднане управління Пенсійного Фонду України Вінницької області провести з 01.10.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, на підставі архівних Довідок Адміністрації Завіт-Ленінського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим про заробітну плату для нарахування пенсії від 02.06.2017 року № 94 та № 95 за період роботи з 06.08.1980 року по 06.08.1982 року у МКП ПМК-11 та з 13.08.1982 року по 02.06.1994 року у колгоспі Завет-Ленина" Джанкойського району Автономної Республіки Крим, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі виготовлене 19.04.2019 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович