Справа № 826/9907/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

23 квітня 2019 року № 826/9907/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:
за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому останній просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині неприйняття рішення по зверненню підполковника запасу ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії на підставі включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги в зв`язку з скрутним матеріальним становищем, винагорода за тривалу безперервну службу, одноразова грошова винагорода за рік, вихідна допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинні бути включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги в зв`язку з скрутним матеріальним становищем, винагорода за тривалу безперервну службу, одноразова грошова винагорода за рік, вихідна допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2018 залишено позовну заяву без руху та з метою дотримання процесуальних прав позивача надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до вимог відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач вказує, що у травні 2018 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги в зв`язку з скрутним матеріальним становищем, винагороди за тривалу безперервну службу, одноразової грошової винагороди за рік, вихідної допомоги при звільненні. Однак, відповідачем листом №17932/04/К-1272 від 22.06.2018 протиправно відмовлено у такому перерахунку, у зв`язку з чим позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідач проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, зазначивши, діяв в межах та на підставі Закону, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст.43 Закону України № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В той же час, визначені позивачем додаткові види грошового забезпечення, які останній просив включити до складу грошового забезпечення є одноразовими виплатами, які не мають систематичного характеру, а тому не належать до додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються для обчислення пенсії згідно статті 43 Закону № 2262 та Постанови № 393.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що згідно висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015 по справі №21-70а15 матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога в зв`язку з скрутним матеріальним становищем, винагорода за тривалу безперервну службу, одноразова грошова винагорода за рік, вихідна допомоги при звільненні є тими видами грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія військовослужбовців.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що підполковник ОСОБА_1 станом на день звільнення обіймав посаду старшого офіцера (на частині безпосереднього підпорядкування і військово-навчальні заклади) відділу підбору і розстановки кадрів управління кадрів Головного командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2018 №116/2/49 позивачу було виплачено за 2002-2004 роки додаткові види грошового забезпечення, а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, одноразову грошову допомогу та одноразову грошову допомогу при звільненні.

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до відповідача із запитом від 21.05.2018 про перерахунок пенсії з включенням до неї грошового забезпечення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги в зв`язку з скрутним матеріальним становищем, винагороди за тривалу безперервну службу, одноразової грошової винагорода за рік, вихідної допомоги при звільненні.

Листом від 12.06.2018 №17932/04/К-1272 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для включення даних видів грошового забезпечення до сум, з яких обраховуються пенсійні виплати військовослужбовцям.

Вважаючи дану відмову протиправною, а своє соціальне право порушеним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглянувши адміністративний спір суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон 2262-ХІІ).

Так, згідно із ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачається перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно із ч. 18 ст. 43 Закону 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців

Згідно із ч. 3 ст. 43 Закону 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07. 1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - постанова №393) передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Розмір додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Положеннями ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад - за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки; доплати; винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

У відповідності до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11. 2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка діяла станом на момент призначення позивачу пенсії (далі - постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців за категоріями військовослужбовців.

У схемі додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) вказано, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби, матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №22011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога: військовослужбовцям строкової військової служби.

Приписами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

При цьому, умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги були визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 (далі - Інструкція).

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ним винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпунктом 3 пункт 5 постанова №1294, підпункт 30,4 пункт 30 розділу XXX. Інструкції).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає загальний принцип щодо грошових доходів застрахованої особи, які враховується в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії.

Зокрема, до такого доходу (заробітної плати ) враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та виплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, Законом № 2262-ХІІ, передбачено включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, якою відступлено від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.02. 2018 у справі № 286/2987/16-а (К/9901/1465/17), при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Отже, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Враховуючи викладене, отримувана позивачем згідно з довідки №116/2/49 від 26.04.2018 матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога на оздоровлення, одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, а тому не входить до встановленого частиною третьою статті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.

Крім того, суд звертає увагу, що хоч одноразова грошова допомога при звільненні й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але вона має інше правове призначенн, зокрема, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців, а тому не підлягає включенню до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Водночас, щодо посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 10.03.2015 № 21-70а15, яка полягає у тому, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду відступила від цього висновку, про що зазначено в її постанові від 06.02.2019 по справі № 522/2738/17.

Згідно із ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Судові витрати згідно вимог, передбачених ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19,77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур