Справа № 826/12516/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 квітня 2019 року

Київ

справа №826/12516/17

касаційне провадження №К/9901/10166/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Бившевої Л.І. (суддя-доповідач), Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М., розглянув матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства ДТЕК "Павлоградвугілля" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі № 826/12516/17 за позовом Публічного акціонерного товариства ДТЕК "Павлоградвугілля", Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій,

У С Т А Н О В И В:

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 03.10.2018 позов задовольнив: визнав протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо внесення в акт податкової перевірки від 11.04.2017 № 120/26-15-14-02-04/37317990 «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» з питань дотримання вимог податкового, валютного га іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016» висновків про неможливість підтвердити факт реалізації ТОВ "Л.К.О." олії соняшникової нерафінованої на ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", та ТДВ «Шахта «Білозерська», та необхідність включення ТОВ "Л.К.О." суми перерахованих коштів від ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", та ТДВ «Шахта Білозерська» до складу кредиторської заборгованості по вказаним контрагентам.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 03.04.2019 скасував рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2018, провадження у справі закрив.

Публічне акціонерне товариство ДТЕК "Павлоградвугілля" подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом позову у справі № 826/12516/17 є вимоги про: визнання протиправними дій Головного управління ДФС у м. Києві щодо внесення в Акт податкової перевірки від 11.04.2017 № 120/26-15-14-02-04/37317990 «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Л. К. О.» з питань дотримання вимог податкового, валютного га іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016» висновків про неможливість підтвердити факт реалізації ТОВ «Л.К.О.» олії соняшникової нерафінованої на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», та ТДВ «Шахта «Білозерська», та необхідність включення ТОВ «Л. К. О.» суми перерахованих коштів від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», та ТДВ «Шахта Білозерська» до складу кредиторської заборгованості по вказаним контрагентам..

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, виходив з того, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акту, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Аналогічна правова позиція викладена у Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №2а/0470/10405/11, від 10.05.2018 у справі №811/119/13-а, від 31.08.2018 у справі №826/11213/15.

Випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційні скарзі таких застережень не міститься.

Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2018, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства ДТЕК "Павлоградвугілля" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019.

Копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна