Справа № 420/2212/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2212/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року о 16:35 год. Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за заявою Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Юналекс (65003, АДРЕСА_1, ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

16.04.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Юналекс про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою суду від 17.04.2019 року вказану заяву залишено без руху та надано заявнику строк до 17.04.2019 року до 17:00 год. усунути зазначені в ухвалі суду недоліки.

17.04.2019 року в строк до 17:00 год. заявником усунуто недоліки, які були підставою для залишення заяви без руху.

Ухвалою суду від 18.04.2019 року о 09:22 год. відкрито провадження за заявою Головного управління ДФС в Одеській області та призначено заяву до розгляду на 18.04.2019 року о 16 год. 00 хв.

Заява мотивована тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не допустив посадових осіб ГУ ДФС у Одеській області до проведення позапланової документальної виїзної перевірки, що є підставою для застосування умовного адміністративного арешту майна.

ТОВ «Юналекс» належним чином та своєчасно повідомлялось про встановлений ухвалою суду від 18.04.2019 року строк для подання відзиву, проте відзив до суду не направляв.

В судове засідання, призначене на 18.04.2019 року, представник заявника не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Від представника заявника через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін.

В судове засідання, призначене на 18.04.2019 року, представник ТОВ «Юналекс» не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття в судове засідання сторін, з урахуванням клопотання представника Позивача та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС в Одеській області 12.04.2019 року прийнято наказ №2814 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Юналекс», на підставі п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України та з урахуванням наказу ДФС України від 08.04.2019 року № 274.

На підставі даного наказу та направлень на перевірку від 12.04.2019 року №2935/14-04, від 12.04.2019 року №2934/14-04, виданих заступнику начальника відділу перевірок окремих платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1, головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок окремих платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 15.04.2019 року о 17 годині 00 хвилин було здійснено вихід за податковою адресою платника податків TOB «Юналекс», , а саме: 65003, АДРЕСА_2, з метою проведення позапланової виїзної документальної перевірки, з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 30.06.2018.

Директору ОСОБА_3 15.04.2019 року о 17 годині 00 хвилин предявлено під розписку:

копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки від 12.04.2019 року №2814;

направленная на проведення перевірки від 12.04.2019 року №2935/14-04, №2934/14-04;

службові посвідчення ОО № 000728 на імя заступника начальника відділу перевірок окремих платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1; ОО № 000672 на імя головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок окремих платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2.

15.04.2019 року о 17 годині 30 хвилин директор ОСОБА_3 відмовила від допуску перевіряючих до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, про що було складено акт про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 15.04.2019 р. Заявлена причина відмови від допуску та проведення документальної позапланової виїзної перевірки: «зазначена перевірка є необґрунтованою, її призначення та проведення базується на незаконному наказі, щодо здійснення податкової перевірки».

16.04.2019 року о 12 годині 30 хвилин заступником начальника Головного управління ДФС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Юналекс».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПК України) встановлено, що платник податків зобов'язаний, у тому числі, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, у тому числі, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта (п.81.2 ст. 81 ПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та на підставі звернення начальника управління аудиту ГУ ДФС у Одеській області ОСОБА_4 від 16.04.2019, заступником начальника ГУДФС у Одеській області ОСОБА_5 01.04.2019 о 11 год. 00 хв. прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ Юналекс, яке направлено ТОВ Юналекс.

Відповідно до п.94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Пунктом 94.2.3 пункту 94.2 ст.94 ПК України встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Положеннями пункту 94.6 статті 94 ПК України визначено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, який відповідно до п.94.5 цієї статті може бути повним або умовним.

Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ Юналекс, в зв'язку з порушенням останнім вимог ПК України та, як наслідок відмови в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у звязку з чим заява Головного управління ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Юналекс про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків належить до задоволення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст. 205, 229, 241-243, 246, 249, 283 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Юналекс (65003, АДРЕСА_1, ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю Юналекс (65003, АДРЕСА_1, ) застосованого на підставі рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.04.2019.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя А.А. Радчук.

.