Справа № 1340/3977/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/557/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гриневич О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним і скасування наказу, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Мричко Н.І.,

час ухвалення рішення: 13:23:18,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: 05.12.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у розгляді по суті його скарги від 04 червня 2018 року; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13 липня 2018 № 2447/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 04.06.2018 року без розгляду її по суті»; зобов'язати Міністерство юстиції України ініціювати проведення службової перевірки фактів, викладених у зверненнях, розглянути та винести рішення по скарзі ОСОБА_1 від 04 червня 2018 року; повідомити суд та позивача про здійснені дії з наданням обгрунтування»; вийти за межі позовних вимог для захисту права особи.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні його скарги з підстав закінчення строку без розгляду її по суті, оскільки строк звернення зі скаргою не є пропущений з огляду на відсутність у нього правових можливостей через незаконні дії нотаріусів оформити право власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві. Крім цього зазначає, що дії нотаріусів ним оскаржувались в судовому порядку, що не враховано судом першої інстанції. Також вказує, що судом першої інстанції не наведено підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача ініціювати проведення службової перевірки фактів, викладених у зверненнях.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України зі скаргою, в якій просив наступне:

1. «Не вважати строк звернення із даною скаргою пропущеним, оскільки станом на сьогодні я не маю правової можливості через вказані незаконні дії нотаріусів оформити право власності на майно в порядку спадкування за заповітом»;

2. «Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни від 03 грудня 2014 року № 17699707, № 17700725, № 17699349, № 17699847, № 17699937, № 17700019, № 17700084, № 17700156, № 17700192, № 17700240, № 17700329, № 17700354, № 17700377, № 17700414, № 7931767, № 7931757, № 79317747, № 7931773, № 7931785, № 7931796, № 7931810, № 7931824, № 7931828, № 7931842, № 7931658, № 7931640, № 7931612, № 7931590 та від 25 грудня 2014 року № 18350660, № 18349564, № 8251824, № 8249870 про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, а також нерухомого майна та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2»;

3. «Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка Ігоря Ярославовича від 12 березня 2016 року № 28701224, № 28701065, № 28700914, № 28701955, № 28702275, № 28702604, № 28700224, № 28700466, № 28701454 та від 14 березня 2016 року № 28715772, № 28716139, № 28710356, № 28709074, № 28709968 про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Екстейт Кепітал Груп» та Товариством обмеженою відповідальністю «Елліко» на нерухоме майно за адресою: м. Львів, вул. Костюшка, 18, а також нерухомого майна та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2».

За результатами розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України 09 липня 2018 року складений висновок, згідно з яким Комісія вирішила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 04 червня 2018 року без розгляду її по суті у зв'язку з тим, що закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

На підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 09 липня 2018 року Міністерством юстиції України видано наказ від 13 липня 2018 року № 2447/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 04 червня 2018 року без розгляду її по суті», згідно з яким відповідно до пункту 8 частини восьмої статті 37 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 04 червня 2018 року без розгляду її по суті у зв'язку з тим, що закінчився передбачений законом строк подачі скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем порушено визначений законодавством строк на оскарження рішень приватних нотаріусів, вказаних у скарзі від 04 червня 2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав передбачений статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з частиною другою вказаної статті Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю (частина третя статті 37 цього Закону)

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Частиною восьмою вказаного Закону передбачено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Процедура розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту, що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначена Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Згідно з пунктом 5 вказаного Порядку перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Пунктом 7 Порядку № 1128 передбачено, що у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора може бути подана протягом 60 календарних днів з дня або прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. При цьому закінчення строку подання скарги є підставою для відмови у задоволенні скарги без розгляду її по суті.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 неодноразово подавались скарги до Міністерства юстиції України щодо незаконних дій нотаріусів, за результатами розгляду яких в задоволенні їх було відмовлено, зокрема, у зв'язку з тим, що закінчився встановлений законом строк подання скарги.

Так, 30 травня 2017 року позивачем подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України скаргу на рішення державних реєстраторів - приватних нотаріусів, за результатами розгляду якої Міністерство юстиції України прийняло наказ від 21 липня 2017 року № 2353/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 30 травня 2017 року». Відмова мотивована тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: скарга не містить відомостей про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, закінчився встановлений законом строк подачі скарги, а також додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

Також, 30 листопада 2017 року ОСОБА_1 повторно подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України скаргу, в якій, зокрема, просив не вважати строк звернення із даною скаргою пропущеним, оскільки станом на дату подання скарги не має правової можливості через незаконні дії нотаріусів оформити право власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

За результатами розгляду вказаної скарги Міністерство юстиції України прийняло наказ від 29 грудня 2017 року № 4901/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 30 листопада 2017 року». Згідно з вказаним наказом, Міністерство вирішило відмовити у задоволенні скарги позивача від 30 листопада 2017 року без розгляду її по суті у зв'язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

При цьому, при зверненні 04 червня 2018 року із скаргою до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, відмова у задоволенні якої стала підставою звернення позивача із даним позовом, ОСОБА_1 також просив не вважати строк звернення із даною скаргою пропущеним, оскільки станом на момент подання скарги він не має правової можливості через вказані незаконні дії нотаріусів оформити право власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що подані позивачем скарги від 30 травня 2017 року, від 30 листопада 2017 року, а також скарга від 04 червня 2018 року, є однаковими за змістом та стосуються одних і тих же обставин, що не заперечується позивачем.

Вищенаведене дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 при поданні до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації скарги від 04 червня 2018 року був обізнаний про те, що ним значно був пропущений строк звернення з вказаною скаргою.

При цьому, як зазначив суд першої інстанції, законодавством не передбачено підстав та повноважень суб'єкта розгляду скарги для поновлення строків для звернення зі скаргою.

Враховуючи пропуск ОСОБА_1 встановленого частиною третьою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» строку оскарження дій державного реєстратора, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо відмови у розгляді по суті скарги ОСОБА_1 від 04 червня 2018 року та прийняття за результатами її розгляду наказу від 13 липня 2018 № 2447/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 04.06.2018 року без розгляду її по суті».

Посилання позивача на оскарження дій нотаріусів в судовому порядку колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказана обставина не спростовує факту пропуску строку звернення позивача до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації із скаргою від 04 червня 2018 року.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Міністерства юстиції України розглянути та винести рішення за результатами розгляду скарги від 04 червня 2018 року та ініціювати проведення службової перевірки фактів, викладених у зверненнях, колегія суддів зазначає, що такі задоволенню не підлягають з огляду на правомірність відмови відповідача у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 04 червня 2018 без розгляду її по суті.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 1340/3977/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 22.04.2019 р.