Справа № 1540/3743/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3743/18
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача адвоката ОСОБА_5 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Любашівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року ОСОБА_6 в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДМС України в Одеській області (надалі відповідач-1, ГУ ДМС), Любашівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (надалі - відповідач-2) в якому (з урахуванням уточнених вимог) просила:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДМСУ в Одеській області в особі територіального підрозділу Любашівського районного сектору ГУ ДМСУ в Одеській області щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_7, паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях);

- зобов'язати ГУ ДМСУ в Одеській області в особі територіального підрозділу Любашівського районного сектору ГУ ДМСУ в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) ОСОБА_7 з проставленою відміткою місця проживання без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, а саме без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Єдиному державному демографічному реєстрі та будь якого іншого цифрового ідентифікатора, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук та автоматизованої обробки персональних даних;

- зобов'язати ГУ ДМСУ в Одеській області в особі територіального підрозділу Любашівського районного сектору ГУ ДМСУ в Одеській області вести паспортний облік щодо ОСОБА_7 за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації без використання цифрового ідентифікатора особи, у тому числі за серією та номером паспорту, без внесення інформації про нього до Єдиного державного демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та баз автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач звернулась з заявою до про видачу ОСОБА_7 паспорта громадянина України у вигляді книжечки, проте відповідач безпідставно відмовив у задоволенні такої заяви. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулась з позовом до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправною відмову відповідача-2 в оформленні та видачі ОСОБА_7, паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях). Зобов'язано відповідача-1 повторно розглянути заяву ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_6 щодо оформлення та видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) ОСОБА_7, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині зобов'язання відповідача-1 повторно розглянути заяву ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_6 щодо оформлення та видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях), прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині зобовязання оформлення та видачі паспорту у формі книжечки зразка 1994 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 30.06.2018 року звернулась до відповідача-2 з заявою щодо оформлення паспорта громадянина України, в якій просила оформити та видати паспорт громадянина України в формі книжечки (далі - паспорт). (а.с.76-77)

Листом від 10.07.2018 року №1559 відповідач-2 повідомив позивача про відмову в задоволенні такої заяви. В обґрунтування такої відмови відповідач зазначив, що оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року припинено. (а.с.78-80)

Задовольняючі частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в своїй відмові відповідач не навів жодних з правових підстав для не оформлення паспорта громадянина України. А посилання відповідача під час розгляду справи на ту обставину, що позивачем подано заяву не встановленого зразка, не було відображено в самій відмові. Також судом першої інстанції вказано на неможливість задоволення позовної вимоги щодо оформлення та видачі паспорту громадянина України в вигляді книжечки, оскільки це є дискреційними повноваженнями ГУ ДМС.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині позовних вимог щодо видачі та оформлення паспорту громадянина України в вигляді книжечки, та керуючись вимогами ст.308 КАС України щодо меж апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції, колегія суддів переглядає рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року лише у вказаній частині.

Колегія суддів при вирішенні даного спору, виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII затверджено Положення «Про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (далі - Положення про паспорт №2503-XII).

Відповідно до п.п.3, 5, 8 Положення про паспорт №2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Водночас, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (надалі - Постанова №302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

Враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що діючим законодавством передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Згідно ч.2 ст.14 Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (…) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

В своїй позовній заяві позивач вказує на порушення відповідачем порушення поваги до приватного життя суб'єкта персональних даних, шляхом електронної обробки таких даних у процесі оформлення ID-паспорту, оскільки вона згоди на таку обробку не надає.

В Постанові ОСОБА_8 Верховного Суду від 19.09.2018 року вказано, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Також в вищевказаній постанові зазначено, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

При розгляді адміністративної справи №806/3265/17 ОСОБА_8 Верховного Суду дійшла до висновків, що:

- норми Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім'я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст.22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне імя, що становить порушення ст.8 Конвенції.

- законодавець, приймаючи зміни до Закону №5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.

Враховуючи вищевказані норми та висновки ОСОБА_8 Верховного Суду, колегія суддів приходить до наступного.

На час звернення позивача до Відділу УДМС діяло два нормативних акта: Положення про паспорт №2503-XII і Постанова №302, відповідно до яких особи, які раніше отримали паспорт, не зобов'язані звертатися за його обміном, при досягненні відповідного віку органи УДМС проводять вклеювання фотографії, тоді як особи, які змінили прізвище, чи у яких відбулися інші зміни персональних даних, зобов'язані отримувати новий паспорт у формі ID-картки, який має обмежувальний термін 10 років (ч.3 ст.21 Закону №5492-VI), до якого вноситься більше персональних даних та який має унікальний номер запису у Реєстрі. При цьому, у жодному законі не зазначено, з якою метою встановлені такі обмеження, і чи є вони необхідними у демократичному суспільстві. Оскільки дії Відділу УДМС розглядаються як дії держави в цілому, і такі дії порушують основоположні права громадян, то вони визнаються протиправними.

Також при вирішенні справи №806/3265/17 ОСОБА_8 Верховного Суду прийшла до висновку, що належним захистом порушених прав позивача є необхідність зобовязати Відділ ГУ ДМС України оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 16.09.2015 року по справі №21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевказане колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні позовної заяви щодо зобовязання відповідача-2 оформити та видати ОСОБА_7 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року - змінити виклавши третій абзац резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобовязати ГУ ДМСУ в Одеській області в особі територіального підрозділу Любашівського районного сектору ГУ ДМСУ в Одеській області оформити та видати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 19 квітня 2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3