Справа № 440/3548/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2019 Справа № 440/3548/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, місце складання Полтава, повний текст складено 29.01.19 року по справі № 440/3548/18

за позовом ОСОБА_1

до Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області третя особа Головне управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення Тридцятої сесії шостого скликання Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області б/н від 26.01.2015 "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Заворсклянської сільської ради" та Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Заворсклянської сільської ради.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі № 440/3548/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Головне управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення залишено без розгляду.

Позивач не погодився із ухвалою суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, встановлений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1, ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ГУ ДФС у Полтавській області 30.06.2017 винесено податкове повідомлення-рішення № 91016-13 про визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 162 182,33 грн, яке отримане позивачем 23.08.2017.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 08.10.2018.

Ухвалою суду від 28.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачеві надано строк на усунення недоліків протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог частини 1 статті 123, частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

14.01.2019 на виконання вимог ухвали від 28.12.2018 ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з позовом, у якій просив визнати причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом поважною та просив поновити процесуальний строк за його адміністративним позовом.

В обґрунтування заяви наголошував на тому, що тільки після отримання копії позовної заяви від ГУ ДФС в Полтавській області про стягнення податкового боргу в сумі 162182,33 грн в липні 2018 року та ознайомлення з матеріалами справи № 1640/2283/18 ним було з'ясовано, що відповідне нарахування було здійснено на підставі рішення Тридцятої сесії шостого скликання Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області б/н від 26.01.2015 "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Заворсклянської сільської ради".

Таким чином, в даному випадку позивач оскаржує нормативно-правовий акт.

Для нормативно-правових актів притаманні такі характерні властивості, ознаки:

- приймається як у спосіб безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це органом за встановленою процедурою;

- містить загальнообовязкові правила поведінки, легітимізовані людьми;

- розрахований на невизначене коло осіб та багаторазове застосування.

Згідно частини першої статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Прийняття органом місцевого самоврядування нормативно-правового акту про встановлення місцевих податків чи зборів визначає передумови виникнення у платника податків податкового обовязку за відповідним податком чи збором, який полягає у його обчисленні, декларуванні та/або сплаті в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України.

Тому, звертаючись до суду з позовом про оскарження нормативно-правового акту, позивач має обґрунтувати не лише зміст позовних вимог, а і факт порушення цим актом його субєктивних прав, свобод, інтересу.

Конституційний Суд України у рішення від 16.04.2009 №7-рп/2009, проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Дія нормативно-правового акту є постійною тривалий час і не обмежується його разовим застосуванням. Відповідно, чинним нормативно-правовим актом субєктивні права, свободи чи інтереси можуть порушуватися неодноразово, тобто постійно, упродовж усього часу чинності такого акту.

Тому, факт порушення прав, свобод чи інтересів, у разі дії чинного нормативно-правового акту, може мати триваючий характер. Оскільки чинний нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення субєктивних прав, свобод чи інтересів, то, відповідно, строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акту.

Отже, обчислюючи строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження нормативно-правового акту, необхідно брати до уваги таке:

- багаторазове застосування та триваюча дія (тривала чинність) нормативно-правового акту;

- дійсність факту перебування субєкта у відносинах, які регулюються нормативно-правовим актом;

- дата факту порушення прав, свобод, інтересів, тобто коли саме особа (позивач) дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

- чи є чинним нормативно-правовий акт, яким порушено права, свободи, інтереси особи (позивача);

- чи перебуває особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду;

- коли вступила особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і, коли з них вибула?

З урахуванням вищезазначеного, можна зробити висновок, що за умови перебування особи (позивача) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду, строк звернення до адміністративного суду із позовом не може обмежуватися шістьма місяцями, передбаченими ст. 122 КАС України. У разі оскарження нормативно-правового акту строк такого оскарження буде вимірюватися усім часом чинності цього нормативно-правового акту.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про залишення адміністративного позову без розгляду є передчасною та підлягає скасуванню.

Відповідно статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що порушення наведених норм процесуального права є підставою для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі № 440/3548/18 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року по справі № 440/3548/18 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області третя особа Головне управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 19.04.2019 року