Справа № 200/4773/19-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 р. Справа№200/4773/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що 02.11.2011 року перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання на підставі положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка з 01.10.2017 року була перерахована відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, при вирішенні питання про призначення пенсії відповідачем до його пільгового стажу не зараховано період навчання у професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1994 по 05.01.1998 року, так як по його закінченню він був працевлаштований ніби то не за набутою у навчальному закладі професією.

Про вказані обставини дізнався з листа відповідача від 04.10.2018 року № 272/П-09-01-03 на своє звернення.

Вказані дії вважав протиправними, а свої права порушеними.

У зв'язку з наведеним позивач просив:

- визнати неправомірними дії Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до його пільгового трудового стажу періоду навчання;

- зобов'язати Торецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до його пільгового трудового стажу період навчання у Торецькому професійному гірничому ліцеї з 01.09.1994 року по 05.01.1998 року та провести перерахунок призначеної пенсії по інвалідності з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 02.11.2011 року.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що після закінчення навчання позивач був працевлаштований не за набутою у навчальному закладі професією, а тому при призначенні пенсії органом Пенсійного фонду України не було зараховано спірний період навчання до його пільгового стажу. Вважав, що діяв відповідно до законодавства і не порушив права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що з 02.11.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (правонаступником якого є Торецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання на підставі положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» (протокол від 08.12.2011 року №№15/923), яка розпорядженням від 19.11.2018 року №174267 з 01.10.2017 року була перерахована відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При вирішенні питання про призначення пенсії органом Пенсійного фонду України до його пільгового стажу не зараховано період навчання у професійно-технічному училищі №89 м. Артемове Донецької області з 01.09.1994 року по 05.01.1998 року (3 роки 4 місяці 5 днів) по професії машиніст електровозу підземний та електрослюсар підземний.

Рішення з цього питання відповідачем приймалося.

Про вказані обставини позивач дізнався з листа відповідача від 04.10.2018 року №272/П-09-01-03 на звернення щодо обчислення пенсії.

Підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду навчання, як зазначав відповідач в листі з посиланням на положення ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», стало те, що після закінчення навчання позивач був працевлаштований не за набутою у навчальному закладі професією.

При цьому, період навчання відповідачем зараховано до загального трудового стажу.

Відповідно до розрахунку стажу позивача на час призначення пенсії, що зроблений органом Пенсійного фонду України, його загальний трудовий стаж становив 17 років 1 місяць 24 дні, пільговий по списку №1 - 13 років 3 місяці 5 днів.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання (стаття 26) призначаються незалежно від стажу роботи.

Згідно з ч. 2 ст. 29 вказаного Закону якщо у інвалідів є трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, то пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком при відповідному стажі роботи.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно зі ст. 9 Закону одним з видів пенсійних виплат є пенсія по інвалідності.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 30 вказаного Закону пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Статтею 32 вказаного Закону встановлено страховий стаж, необхідний для призначення пенсії по інвалідності.

Згідно зі ст. 33 вказаного Закону пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається виходячи з розміру пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії до 11.10.2017 року, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

11.10.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (Закон від 03.10.2017 року № 2148-VIII), яким, зокрема абз. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону викладено в іншій редакції, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Органом Пенсійного фонду України до пільгового стажу роботи позивача по списку №1 не зараховано період його навчання у професійно-технічному навчальному закладі (3 роки 4 місяці 5 днів), внаслідок чого пільговий стаж становив 13 років 3 місяці 5 днів, що призвело до не застосування до пенсії позивача положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З такою позицією відповідача не можна погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_2, що виданий 05.01.1998 року, позивач в період з 01.09.1994 року по 05.01.1998 року навчався у професійно-технічному училищі №89 м. Артемове Донецької області з 01.09.1994 року по 05.01.1998 року по професії машиніст електровозу підземний та електрослюсар підземний.

В трудовій книжці позивача містяться наступні записи:

- з 01.09.1994 року по 05.01.1998 року - навчання у професійно-технічному училищі №89 м. Артемове Донецької області по спеціальності машиніст електровозу підземний та електрослюсар підземний;

- 11.02.1998 року - прийнятий на шахту «Торецька» ВО «Дзержинськвугілля» в якості підземного учня гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах;

- 16.04.1998 року - переведений на посаду підземного гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем на підземних роботах;

- 06.10.2005 року - звільнений за власним бажанням.

Посада машиніста електровозу підземного та електрослюсаря підземного, як і посада гірничого робітника очисного вибою віднесені до відповідного списку №1, що відповідачем не заперечується.

Після закінчення навчання позивач в межах встановленого строку був зарахований на роботу на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1, і яка відповідачем зарахована до пільгового стажу роботи по списку №1.

З огляду на наведене, він мав право на зарахування періоду навчання до пільгового стажу роботи по списку №1.

Не зарахуванням періоду навчання до пільгового стажу відповідач порушив права та законні інтереси позивача.

Із зарахуванням періоду навчання до пільгового стажу пільговий стаж позивача по списку №1 становить понад 15 років, що свідчить про те, що щодо його пенсії з часу її призначення підлягали застосуванню положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними з питань обчислення пенсій і які містять аналогічні положення як і в ст. 8 Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яка поширюється на позивача і на яку він посилався.

Допущене відповідачем порушення впливає на розмір пенсії позивача в бік її зменшення, що порушує право позивача на належний розмір пенсії.

З огляду на наведене з метою ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1, періоду навчання з 01.09.1994 року по 05.01.1998 року, із зобов'язанням відповідача зарахувати позивачу до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1, вказаного періоду та провести перерахунок його пенсії з дати її призначення, тобто з 02.11.2011 року, з урахуванням вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року в справі № 607/7936/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька обл., вул. Дружби, 22, ) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області щодо не зарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1, періоду навчання з 01.09.1994 року по 05.01.1998 року.

Зобов'язати Торецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1, періоду навчання з 01.09.1994 року по 05.01.1998 року та провести перерахунок його пенсії з дати її призначення, тобто з 02.11.2011 року, з урахуванням вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька обл., вул. Дружби, 22, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 22 квітня 2019 року.

Суддя Логойда Т. В.