Справа № 160/2922/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2922/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року (суддя Прудник С.В.) в адміністративній справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Відділу реклами Камянської міської ради, Виконавчого комітету Камянської міської ради

про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним і скасувати рішення відділу реклами Камянської міської ради № 01-14/73 від 14.02.2019 про відмову в продовженні терміну дії дозволів № № 145, 147, 148, 149 від 25.01.2008 на розміщення зовнішньої реклами в місті Камянське (колишнє Дніпродзержинськ); зобов'язати відділ реклами Камянської міської ради повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 04.01.2019 щодо продовження строку дії до 25.01.2024 дозволів № № 145, 147, 148, 149 від 25.01.2008; визнати рішення виконавчого комітету Камянської міської ради № 58 «Про проведення демонтажу рекламних засобів у м. Камянському» від 27.02.2019 в частині демонтажу окремо розташованих рекламних засобів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (дозволи від 25.01.2008 № № 145, 147, 148, 149) протиправним і в цій частині його скасувати.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Камянської міської ради № 58 «Про проведення демонтажу рекламних засобів у м. Камянському» від 27.02.2019 в частині демонтажу окремо розташованих рекламних засобів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким забезпечити позов у заявлений позивачем спосіб. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 02.01.20.18 між позивачем та Відділом реклами Камянської міської ради було укладено договір на тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, предметом якого є дозвіл на розміщення зовнішньої реклами. У січні 2019 року позивач звернувся до Відділу реклами Камянської міської ради із заявою про продовження строку дії дозволів, проте останній відмовив у задоволенні заяви та 27.02.2019. Виконавчим комітетом Камянської міської ради було оприлюднено рішення № 58 про проведення демонтажу рекламних засобів у м. Камянському, як самовільно розташованих.

В обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення позову Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначає, що відмову Відділу реклами Камянської міської ради щодо продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами та рішення Виконавчого комітету Камянської міської ради про проведення демонтажу рекламних засобів у м. Камянському, як самовільно розташованих, вважає незаконними, а тому оскаржив до суду. Примусовий демонтаж рекламного засобу або особисте виконання демонтажу відповідно до рішення до вирішення адміністративної справи по суті завдасть матеріальної шкоди у розмірі вартості знищеного рекламного засобу, так само будуть понесені й додаткові витрати на виготовлення нового рекламного засобу та його монтажу у випадку задоволення позову.

Суд першої інстанції не погодився з доводами позивача, дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки заява про забезпечення позову, а також додані до неї докази, не містять посилань на конкретні обставини, що свідчать про наявність обставин, що можуть ускладнити в майбутньому поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів, за захистом яких він звертається до суду. Також суд першої інстанції зазначив, що у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства недопустимим є забезпечення адміністративного позову шляхом звуження прав та інтересів третіх осіб. В даному випадку позивач просить про заборону, що спрямована до невизначеного кола осіб та означені заходи забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, фактично виходять за межі позову та стосуються осіб, які не залучались до участі у справі.

Натомість, суд апеляційної інстанції вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

За приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 152 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

За висновком суду апеляційної інстанції, викладені в заяві мотиви та доводи звернення до суду, є достатніми для висновку щодо існування небезпеки ускладнення забезпечення ефективного захисту порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача, оскільки внаслідок демонтажу рекламних засобів до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі можуть виникнути несприятливі наслідки для позивача у вигляді понесених витрат з демонтажу рекламних засобів, виготовлення нових та оплата послуг з їх монтажу.

При цьому висновки суду першої інстанції, що позивач просить про заборону, спрямовану до невизначеного кола осіб, а тому заходи забезпечення позову виходять за межі позову і стосуються третіх осіб, колегія суддів знаходить необґрунтованими, адже зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ФОП ОСОБА_1 просить зупинити дію оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Камянської міської ради в частині демонтажу окремо розташованих рекламних засобів, що йому належать, вказані вимоги жодним чином не стосуються прав та інтересів третіх осіб.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом першої інстанції постановлено ухвалу з неправильним застосуванням норми матеріального права, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає, що вказане питання, відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, вирішується судом при вирішенні адміністративної справи по суті, а не за наслідком вирішення окремих клопотань в межах розгляду адміністративної справи.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року в адміністративній справі № 160/2922/19 скасувати.

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію рішення виконавчого комітету Камянської міської ради «Про проведення демонтажу рекламних засобів у м. Камянському» № 58 від 27.02.2019 року в частині демонтажу окремо розташованих рекламних засобів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (дозволи № № 145, 147, 148, 149 від 25.01.2008).

Постанова суду набирає законної сили з 23 квітня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 23 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров