Справа № 200/16098/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року
по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3
про визнання протиправним та скасування наказу, -
05 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради (далі по тексту УДАБК ДМР), третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року провадження у адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАБК ДМР, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказ закрито.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, 29 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи:
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному:
- в порушення вимог частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення строків апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року, з огляду на наступне.
Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 25 лютого 2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у відкритому судовому засіданні постановлено ухвалу.
Відповідно до журналу судового засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 був присутній в цьому судовому засіданні і, відповідно, йому було розяснено судом порядок та строки оскарження вищезазначеного рішення.
Повний текст ухвали складаний 28 лютого 2019 року.
Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Отже, апеляційна скарга на вищевказане судове рішення суду першої інстанції повинна бути подана не пізніше 12 березня 2019 року включно.
Однак, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року до суду першої інстанції подана 29 березня 2019 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду, тобто з сімнадцятиденним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.
Більш того, відповідно до дати, поставленої скаржником на апеляційній скарзі, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року навіть виготовлена 29 березня 2019 року, тобто, поза межами пятнадцятиденного строку, встановленого чинним законодавством України.
Разом з тим, скаржником ОСОБА_1 до апеляційної скарги надано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2018 року.
В обґрунтування клопотання зазначається, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції отримана представником скаржника 15 березня 2019 року та оскаржено в межах процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду протягом пятнадцяти днів з дня його отримання.
Розглянувши клопотання скаржника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, у звязку з наступним.
Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.
Приписами статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та строки апеляційного оскарження.
Вказаними статтями визначено події, з настаннням яких починається перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Вирішуючи клопотання, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.
Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обовязком для всіх учасників адміністративного процесу.
Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Отже, поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право позивача.
Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником строку подачі апеляційної скарги визначено обовязковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного строку можливо лише за наявності обставин, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, повязані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій.
Відповідно до приписів частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строк на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухали суду.
Суддя не знаходить обґрунтованими доводи скаржника ОСОБА_1, адже жодних підтверджуючих доказів з приводу того, що копія оскаржуваної ухвали суду першої інстанції отримана представником скаржника саме 15 березня 2019 року, як зазначає в апеляційній скарзі сам скаржник ОСОБА_1 до апеляційної скарги суду апеляційної інстанції скаржником ОСОБА_1 надано не було.
До того ж, матеріалами адміністративної справи факт отримання представником скаржника саме 15 березня 2019 року, як зазначає в апеляційній скарзі сам скаржник ОСОБА_1, копії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року також не підтверджується (поштове повідомлення, розписка, заява з відміткою про отримання, тощо).
Зазначене стає на перешкоді вирішення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
При цьому, наголошую на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, скаржником ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції також не надано.
- в порушення вимог пункту 4 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 до апеляційної скарги не додано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.
Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.
Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та в разі не усунення її недоліків у встановлений судом строк повертає скаргу особі, яка її подала.
Відповідно до частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана поза межами процесуального строку, встановленого законом для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, тобто з сімнадцятиденним пропуском строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, а питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції ставилося із зазначенням підстав, визнаних суддею неповажними через відсутністю жодних належних та допустимих доказів, зокрема, отримання спірної ухвали суду першої інстанції 15 березня 2019 року і, відповідно, неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, а також враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху, надавши скаржнику ОСОБА_1 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.
Керуючись статтями 169, 295, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Визнати неповажними наведені скаржником ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.
Надати скаржнику ОСОБА_1 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом звернення до Третього апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказати поважні підстави з наданням відповідних доказів, та приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді.
Розяснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження разом з зазначенням поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням відповідних доказів або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
В разі не виконання ухвали і не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк в частині приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.
При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.
Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.С. Прокопчук