Справа № 804/2327/17(2-а/200/1020/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2019 року м. Дніпросправа № 804/2327/17(2-а/200/1020/17)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант", Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2017 р. в адміністративній справі №804/2327/17(2-а/200/1020/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Атлант" про скасування декларації про початок будівельних робіт,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до відповідача департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпровській області, третя особа ТОВ «Атлант», про скасування реєстрації Декларації про початок будівельних робіт ДП 965 «Нове будівництво по проекту: громадська будівля з житловим приміщенням по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі». Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року відповідача - департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпровській області замінено на відповідача - управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради. Ухвалою цього ж суду від 18 травня 2017 року адміністративну справу направлено за підсудністю для розгляду по суті до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року справу прийнято до провадження.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що є мешканкою багатоквартирного будинку № 50 по вул. Старокозацькій у м. Дніпрі, з яким безпосередньо межує земельна ділянка по вул. Старокозацькій, 52. За вказаною адресою по вул. Старокозацькій, 52 ТОВ «Атлант» без наявності дозволу на здійснення капітального будівництва та з порушенням умов цільового використання цієї земельної ділянки вирило котлован та розпочало будівництво. Дозвіл на здійснення відповідних робіт у відповідача відсутній, також відсутній і проект землеустрою з відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для проектування і будівництва громадської будівлі по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі. Згідно з листом Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради № П-27 від 11 березня 2016 року, земельна ділянка під б. № 55 по вул. Старокозацькій та по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі, розташована у межах історичного ареалу № 1 «Історичний центр міста (1787-1957 роки)». Нове будівництво, що здійснює третя особа по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі, за твердженням позивачки відноситься до обєктів IV категорії складності, а не третьої категорії, як це декларується відповідачем, що потребує, відповідно до умов Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року, обовязкової видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт, який у третьої особи відсутній. Згідно з п. 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, у разі виявлення органом ДАБК недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася у ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, що зазначені у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, що є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Також орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Звернення до суду з даним позовом позивач обґрунтовує тим, що відповідач, будучи обізнаним про порушення вимог чинного законодавства з боку третьої особи при здійсненні нею будівництва по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі, самостійно не скасував реєстрацію декларації про початок будівельних робіт шляхом видачі відповідного наказу.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений та скасовано реєстрацію декларації про початок будівельних робіт ДП 965 «Нове будівництво по проекту: громадська будівля з житловими приміщеннями по вул. Старокозацька, 52 у м. Дніпро». Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення вимог чинного законодавства відповідачем, оскільки будівництво громадської будівлі із житловими приміщеннями по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі на земельній ділянці з кадастровим номером :06:085:0196, що здійснюється ТОВ «Атлант» відноситься до обєктів четвертої чи пятої категорій складності, але не третьої категорії, як декларовано забудовником. Таких висновків суд дійшов, посилаючись на лист Департаменту правового забезпечення ДМР № П-27 від 11 березня 2016 року, згідно якого б. № 16 по вул. А. Фабра у м. Дніпрі, розташований біля новобудови, є памяткою архітектури місцевого значення, а також через те, що новобудова планується висотою у 24 поверхи, а відтак, у ній може одночасно постійно перебувати більше 300 осіб, що є підставою для видачі не декларації, а дозволу на здійснення будівництва з боку ДАБК ДМР. Через те, що відповідач на звернення представника позивача від 28 вересня 2017 року, у якому вказано невідповідність вимогам чинного законодавства з боку субєкта господарювання при здійсненні ним будівництва нормам чинного законодавства України, самостійно не відреагував на це належним чином винесенням наказу про скасування декларацій про початок будівельних робіт від 30 червня 2016 року за № ДП 33 та від 27 жовтня 2016 року за № ДП 65, враховуючи, як зазначено у рішенні суду, диспозитивність адміністративного процесу, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, погодившись зі способом захисту права, обраного позивачем, та скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт ДП 965 «Нове будівництво по проекту: громадська будівля з житловими приміщеннями по вул. Старокозацька, 52 у м. Дніпро».

В апеляційних скаргах на постанову суду відповідач та третя особа просили скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянтами зазначено, що постанова суду не узгоджується з наявними у справі доказами, а також судом не встановлено обставини порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг з огляду на наступне.

У відповідності до частин 2-4 статті 242 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

В свою чергу, у відповідності до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України також визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Під час вирішення даного спору судом першої інстанції було зазначено, що згідно із договором оренди землі від 22 квітня 2008 року, що укладений між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Атлант», орендодавець, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 193/30 від 26 березня 2008 року, передав орендареві у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2037 га, що розташована по вул. Комсомольській, 52 у м. Дніпропетровську, з цільовим використанням Інша комерційна діяльність, строком на 15 років (а.с. 10-12). Рішенням Дніпропетровської міської ради № 193/30 від 26 березня 2008 року вирішено вилучити у Головного управління сільського господарства і продовольства Дніпропетровської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,2037 га (кадастровий номер :06:085:0196) та передати її ТОВ «Атлант» в оренду строком на 15 років, а саму земельну ділянку за основним цільовим призначенням віднести до категорії «Землі історико-культурного призначення» (а.с. 13-15). Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 25, що складений 13 квітня 2016 року представниками комісії по самоврядному контролю за використанням та охороною земель, додержанням земельного та екологічного законодавства в районі Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, зафіксовано порушення вимог п.п. 6.4, 6.8 договору оренди від 22 квітня 2008 року, що виразилося у не оформленні ТОВ «Атлант» в установленому порядку земельних робіт (виритий котлован) та складуванні матеріалів; копію акту направлено землекористувачеві (а.с. 16-17). Рішенням Дніпропетровської міської ради № 178/17 від 21 грудня 2016 року ТОВ «Атлант» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення для проектування та будівництва громадської будівлі із житловими приміщеннями по вул. Старокозацькій, 52 та зобовязано у субєктів господарювання замовити проект землеустрою, який подати до ради для прийняття рішення (а.с. 18-19). 28 вересня 2017 року представник позивача звернувся до Дніпровської міської ради із письмовою заявою про те, що ТОВ «Атлант» без наявності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво, без рішення міської ради про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки здійснює будівництво з порушенням земельного та містобудівного законодавства, у звязку з чим прохав створити тимчасову комісію для перевірки цільового використання ТОВ «Атлант» земельної ділянки по вул. Комсомольській, 52 у м. Дніпропетровську, з кадастровим номером:06:085:0196 (а.с. 131). У відповідь на це звернення начальник управління ДАБК Дніпровської міської ради ОСОБА_2 надав письмову відповідь від 12 жовтня 2017 року про те, що при перевірці звернення щодо законності здійснення ТОВ «Атлант» будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі, згідно з даними реєстру дозвільних документів ДАБІ України, за вказаною адресою зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 30 червня 2016 року № ДП 33 та декларацію про початок виконання будівельних робіт від 27 жовтня 2016 року за № ДП 65 по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі (а.с. 132).

З наведених обставин справи суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, оскільки обєкт будівництва безпідставно віднесено до третьої категорії складності, що не враховано відповідачем та самостійно не скасовано декларацію про початок будівельних робіт ДП 965 «Нове будівництво по проекту: громадська будівля з житловим приміщенням по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі».

Колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не узгоджуються з приписами діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

На час реєстрації Департаментом ДАБІ у Дніпропетровській області оскаржуваної декларації про початок виконання будівельних робіт 27 жовтня 2016 року за № ДП 65 правовідносини у сфері містобудівної діяльності було врегульовано Законом № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції Закону № 1472-VIII від 14.07.2016.

Відповідно до статті 32 Закону № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» у відповідній редакції усі обєкти будівництва за складністю архітектурно-будівельного рішення та/або інженерного обладнання поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності обєкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого обєкта будівництва.

Віднесення обєкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Порядок віднесення обєктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз приписів наведеної статті у системному звязку з іншими нормами Закону № 3038-VI дає підстави для висновку, що вона встановлює загальне правило визначення категорії складності обєкта будівництва. У випадках же, коли проектна документація на обєкт будівництва відсутня чи обєкт їй не відповідає, віднесення такого обєкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належить до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів.

Управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснювалось шляхом надання (отримання, реєстрації), повернення (відмови у видачі) чи анулювання (скасування реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад - щодо обєктів I, II, III, IV категорій складності, розташованих в межах відповідних міст (ст.7 Закону № 3038-VI).

Державна архітектурно-будівельна інспекція України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, за змістом статей 6, 7 Закону № 3038-VI (в редакції Закону, чинній станом на час вирішення спору судом першої інстанції) здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, проектної документації.

Зокрема, статтею 41 Закону № 3038-VI до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Отже, визначення категорії складності обєкта будівництва здійснюється проектною організацією і замовником будівництва, а за відсутності проектної документації, у якій би було зазначено відповідну категорію, визначення категорії складності обєкта будівництва віднесено виключно до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Водночас, за відсутності в матеріалах справи проектної документації на обєкт будівництва «Нове будівництво по проекту: «Громадська будівля з житловими приміщеннями по вул. Старокозацька, 52, в м. Дніпро (секція 1)», а також декларації про початок виконання будівельних робіт на зазначеному обєкті суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність віднесення обєкта будівництва до IV або V категорій складності.

Враховуючи наведені вище норми Закону № 3038-VI та наявні у справі докази колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, оскільки належні та допустимі докази, які б слугували підставою для такого висновку, судом першої інстанції не приведені та в матеріалах справи відсутні. Зокрема, є безпідставним висновок суду щодо будівництва новобудови у 24 поверхи, оскільки жодного доказу в обґрунтування такого висновку судом не приведено. Фактично, судом процитовано зміст позовної заяви, однак при цьому суд не перевірив, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Крім наведеного, колегія суддів звертає увагу, що на час вирішення справи судом першої інстанції до ст. 32 Закону № 3038-VI було внесено зміни та за приписами наведеної норми законодавець визначив класи наслідків (відповідальності) будівель і споруд. Зокрема передбачено, що віднесення обєкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва. Обєкту присвоюється найвищий клас наслідків (відповідальності) за одним із критеріїв, встановлених частиною пятою цієї статті. Правильність визначення класу наслідків (відповідальності) перевіряється під час проведення експертизи проектів, якщо здійснення такої експертизи є обовязковим відповідно до закону. Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на обєктах самочинного будівництва клас наслідків таких обєктів визначається самостійно відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат. (Стаття 32 із змінами, внесеними згідно із Законом № 5496-VI від 20.11.2012; в редакції Закону № 1817-VIII від 17.01.2017).

Отже, перебравши на себе функцію органу контролю щодо перевірки правильності віднесення обєкта будівництва до певної категорії складності, суд не перевірив відповідні приписи законодавства, яким врегульовані відповідні правовідносини, та застосував норму, яка на час прийняття судом відповідного рішення втратила чинність.

Окремо колегія суддів зауважує, що зі змісту статей 41, 41-1 Закону № 3038-VI (в редакції згідно із Законом № 1817-VIII від 17.01.2017) визначено порядок та умови здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та державного архітектурно-будівельного нагляду. Зокрема, державним архітектурно-будівельним контролем є сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, що здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на обєктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

В свою чергу під державним архітектурно-будівельним наглядом слід розуміти сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - обєкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду, зокрема, перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих обєктами нагляду; вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

Як вбачається з матеріалів справи (ар.с.123, т.1), за результатами розгляду звернення представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, від 06.04.2017 Управлінням БАБК Дніпровської міської ради здійснено перевірку обєкта містобудування по вул. Старокозацькій, 52 у м.Дніпро та не виявлено порушень з боку ТОВ «Атлант».

В свою чергу позивач, або його представник, отримавши зазначену відповідь на звернення, не звертались до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження відповідачем містобудівної діяльності.

В тому числі, позивач не оскаржив відповідні дії (бездіяльність) відповідача в судовому порядку.

З наведеного колегія суддів вбачає, що належні та допустимі докази на підтвердження доводів щодо протиправності Декларації про початок будівельних робіт ДП 965 «Нове будівництво по проекту: громадська будівля з житловим приміщенням по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі», в матеріалах справи відсутні, тому висновок суду щодо необхідності скасування реєстрації цієї Декларації не є обгрунтованим. Правомірність дій безпосередньо відповідача, в тому числі під час проведення відповідної перевірки на підставі звернення ОСОБА_3 від 06.04.2017 судом не перевірялось, та враховуючи зміст позовних вимог та приписи ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями виходити за межі перегляду судом апеляційної інстанції та перевіряти відповідні обставини та підстави позову, що не заявлялись в суді першої інстанції.

Крім наведеного, колегія суддів зазначає, що згідно постанови КМУ від 13.04.2011 № 466, якою затверджено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 879 від 21.10.2015), у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації про початок виконання підготовчих або будівельних робіт інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. (п.22 Порядку)

Декларацію може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації;

2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності обєкта проектній документації на будівництво такого обєкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. (п.24 Порядку)

Тобто, з урахуванням приписів постанови КМУ від 13.04.2011 № 466 визначений вичерпний перелік підстав для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, однак судом не наведено жодної з таких підстав з посиланням на докази, які це підтверджують.

Колегія суддів також погоджується з доводами відповідача щодо відсутності факту порушення з боку відповідача прав, свобод або законних інтересів позивача та відсутності в постанові суду будь-яких висновків з даного питання.

Так, виходячи зі змісту позовної заяви, позивач посилається на наявність порушень з боку третьої особи вимог містобудівного законодавства. Будь-яких обґрунтувань щодо порушення прав, свобод та законних інтересів позивача в позовній заяві не міститься.

Доводи позивача щодо порушення умов цільового використання земельної ділянки та виконання робіт без відповідного дозволу спростовано наявними у справі доказами, які приведені судом першої інстанції у своїй постанові.

Зокрема, наявними у справі доказами (ар.с. 112-122 т.1) підтверджується, що земельна ділянка за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька,52 третьою особою використовується на підставі договору оренди землі ВВК №969054 від 22.04.2008 та додаткового договору до нього від 19.12.2013 № 3931845, укладених між міською радою та ТОВ «Атлант» строком з 06.06.2008 по 06.06.2023. Рішенням міської ради від 21.12.2016 №178/17 ТОВ «Атлант» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення для проектування та будівництва громадської будівлі з житловими приміщеннями по вул. Старокозацька,52 у м. Дніпро. Рішенням міської ради № 173 від 26.04.2016 ТОВ «Атлант» надано дозвіл на проектування та будівництво громадської будівлі з житловими приміщеннями. Крім того, під час перевірки обєкта, здійсненого відповідачем на підставі заяви ОСОБА_3 від 06.04.2017, встановлено наявність листа Міністерства культури України № 977/10/61-16 від 15.12.2016 «Щодо погодження історико-містобудівного обґрунтування», містобудівних умов і обмеження забудови земельної ділянки по вул. Старокозацька,52 у м. Дніпро, декларації про початок підготовчих робіт на обєкті «Нове будівництво по проекту: громадська будівля з житловим приміщенням по вул. Старокозацькій, 52 у м. Дніпрі».

З огляду на викладене, порушення відповідачем прав, свобод та законних інтересів позивача в даному випадку не вбачається та позивач фактично звернувся до суду, вважаючи наявним факт порушення відповідачем вимог законодавства.

З огляду на приписи ст. ст. 2, 5 КАС України колегія суддів враховує, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в звязку із прийняттям рішення субєктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Отже, обовязковою умовою визнання акта протиправним (недійсним) є порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, а також невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Відсутність порушеного права, встановленого при розгляді справи по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Таким чином, передчасне уявлення позивача про наявність підстав для задоволення позову у обраний спосіб за відсутності при цьому порушень його прав та інтересів оспорюваним актом, не є підставою для задоволення такого позову, оскільки відповідно до приписів ст. 2 КАС України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням зазначеного, рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності і обґрунтованості, ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до вимог ст. 317 КАС України.

Ухвалюючи нове рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, враховуючи недоведеність факту порушення прав та законних інтересів позивача оскаржуваним ним актом, а також відсутність передбачених законодавством підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант", Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2017 р. в адміністративній справі №804/2327/17(2-а/200/1020/17) скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко