Справа № 2340/3277/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року справа № 2340/3277/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про скасування рішення та зобовязання вчинити дії,

встановив:

15 серпня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 239/4, ІПН НОМЕР_1) до Черкаської обласної державної адміністрації (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185, ідентифікаційний код 00022668), Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (18036, м. Черкаси, вул.. Максима Залізняка, 10), в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом №7 від 26.07.2018 про відмову ОСОБА_1 у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення категорії 1;

2) зобовязати Черкаську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення категорії 1 із вкладкою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що вона має право отримати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, оскільки позивач є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю та відповідно до експертного висновку № 8993 від 20.04.2018 позивачеві встановлений причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а тому відповідно частини 1 статті 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, позивач має право на посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.10.2019 відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, з проханням у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування зазначено, що в переліку зон радіоактивного забруднення відсутня зона посиленого радіоекологічного контролю та скасовано відповідні пільги та компенсації особам, віднесеним до 4 категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Тому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 зупинене провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням касаційної інстанції у справі №697/121/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради та Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 поновлено провадження у даній справі.

Розглянувши наявні у суду матеріали, суд встановив таке.

Згідно посвідчення серії В-П №315940, виданого 01.06.1993, ОСОБА_1 має статус особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4.

Експертним висновком №8993 від 20.04.2018 Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного звязку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС встановлено, що захворювання позивача повязане із впливом аварії на ЧАЕС.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №124486 позивачу з 18.06.2018 була встановлена ІІІ група інвалідності, захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС.

26.07.2018 комісія Черкаської обласної державної адміністрації розглянула документи позивача та прийняла рішення про відмову у встановленні їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачі їй посвідчення категорії 1, яке оформлене протоколом №7 від 26.07.2018. Підставою відмови зазначені Закон України №76-VІІІ від 28.12.2014 Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України та розяснення Міністерства соціальної політики України від 18.04.2017 №245/0/76-17 та від 22.08.2017 №16900/0/2-17/29.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами і доповненнями (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до положень статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, у відповідності до п.4 ч.1 ст.11 Закону № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.14 вказаного Закону, для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу. Зазначені особи належать до 1 категорії.

Згідно приписів пункту 1 частини першої статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Отже, для отримання постраждалими статусу категорії 1 необхідні три умови: 1) інвалідність; 2) статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи; 3) причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та їй встановлено ІІІ групу інвалідності безтерміново внаслідок захворювання, повязаного із впливом аварії на Чорнобильській АЕС. Таким чином, позивач має право на встановлення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Посилання відповідача 1 на ту обставину, що таке право було втрачене позивачем у звязку з набранням чинності Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 №76-VIII, яким було виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, у якій проживає позивач, з переліку радіоактивно забруднених територій, суд вважає необґрунтованим.

Статтею 16 Конституції України передбачено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обовязком держави.

Рішенням від 17.07.2018 № 6-р/2018 Конституційного Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обовязку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у звязку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків.

Встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обовязку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обовязку.

Скасування пільг, компенсацій та гарантій не відповідає конституційному обовязку держави, передбаченому у статті 16 Основного Закону України, щодо осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України (п. 4 мотивувальної частини).

Рішенням від 17.07.2018 № 6-р/2018 Конституцій Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема і підпункт 4 Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено статтю 23, якою було передбачено компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4. Отже, право на компенсації та пільги постраждалих, віднесених до категорії 4, було підтверджено.

Так, визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст.2 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно вказаної норми права до зон радіоактивного забруднення належали: зона відчуження, зона безумовного (обовязкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.

Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст.2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

01 січня 2015 року набув чинності Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким ст.2 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було виключено, а також виключено абзац 5 ч.2 ст.2 Закону України Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, суд дійшов висновку, що виключення із правового регулювання зони посиленого радіоекологічного контролю мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015.

В той же час висновок відповідача щодо втрати позивачем статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 внаслідок такого виключення є помилковим, адже жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не відбулось.

Крім того, наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду у справі № №697/121/17 від 20 березня 2019 року.

Згідно нормами п. 5 ч. 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім цього, суд зазначає, що згідно ст.65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України; видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій; порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

11 липня 2018 року №551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі Порядок № 551).

Відповідно до п.2 Порядку № 551 посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

На підставі абз.3 п.3 Порядку №551 особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 1) серії Б синього кольору.

Згідно з п.11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Посвідчення видаються особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з Чорнобильською катастрофою.

Із наведеного суд дійшов висновку, що для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та отримання посвідчення законодавством визначено такі умови:

особа повинна мати статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи;

повинен бути встановлений причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою медико-соціальною експертною комісією.

Інших вимог законодавець не визначає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу була надана довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №124486, згідно якої позивачу встановлена ІІІ група інвалідності, захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС, відтак, оскаржуване рішення про відмову позивачу у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення категорії 1 є безпідставним, тому позовні вимоги щодо його скасування підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача 1 видати позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, суд зазначає таке.

Частина 3 ст.245 КАС України передбачає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобовязання відповідача прийняти рішення, і це прямо передбачено ч.3 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України. Такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Згідно з п.11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Суд врахував, що відповідно до розпорядження Черкаської ОДА від 27.11.2009 №354 для розгляду питань, повязаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в Департаменті соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації створена комісія Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи, що видачі посвідчення безумовно передує рішення вказаної комісії про встановлення відповідного статусу, з метою відновлення порушеного права позивача наявні підстави зобовязати відповідача 2, до складу якого входить ця комісія, встановити позивачу статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч.4 ст.65 Закону №796-XII видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій, а відповідно до п. 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Враховуючи пріоритетність норм Закону №796-XII, суд дійшов висновку, що видача позивачу посвідчення, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється саме Черкаською обласною державною адміністрацією. Тому наявні підстави зобовязати відповідача 1 видати позивачу таке посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а сплачений судовий збір стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом №7 від 26.07.2018 про відмову ОСОБА_1 у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення категорії 1.

Зобовязати Комісію Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що діє в складі Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (18036, м.Черкаси, вул. Максима Залізняка, буд.10; ), встановити ОСОБА_1 (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 239/4, ІПН НОМЕР_1) статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1.

Зобовязати Черкаську обласну державну адміністрацію (18001, м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд.185; ) на підставі відповідного рішення зазначеної вище Комісії видати ОСОБА_1 (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 239/4, ІПН НОМЕР_1) посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із вкладкою.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (18036, м.Черкаси, вул. Максима Залізняка, буд.10; ) на користь ОСОБА_1 (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 239/4, ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 (триста п?ятдесят дві) грн 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (18036, м. Черкаси, ОСОБА_3, 10, ідентифікаційний код 03195719) на користь ОСОБА_1 (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 239/4, ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 (триста п?ятдесят дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 17.04.2019.

Суддя В.П. Тимошенко