Справа № 280/4735/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4735/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 р. (суддя Калашник Ю.В., повне судове рішення складено 11.01.2019 р.) в справі № 208/4735/18 за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі управління) про визнання протиправним та скасування рішення з питань призначення, відновлення, припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, викладеного в протоколі засідання комісії № 20 від 25.09.2018 р., яким відмовлено в призначенні (відновленні) державної адресної допомоги з 17.09.2018 р. позивачу як внутрішньо переміщеній особі; зобов`язання призначити (відновити) державну адресну допомогу та виплатити заборгованість за період з 17.09.2018 р., допустивши негайне виконання рішення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань призначення (відновлення), припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району №20 від 25.09.2018 р., яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні (відновленні) державної адресної допомоги з 17.09.2018 р.; зобов`язано управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району призначити (відновити) державну адресну допомогу ОСОБА_1 з 17.09.2018 р. та виплатити заборгованість за період, починаючи з 17.09.2018 р., на рахунок, відкритий раніше для отримання соціальної виплати; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного дослідження доказів, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що позивачу відмовлено у наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до п. 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, на підставі Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що знаходяться на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року. В зазначеному Переліку (зі змінами та доповненнями) станом на день звернення позивача відсутній населений пункт смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. Тобто підстави для призначення позивачеві щомісячної адресної допомоги відсутні. На думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно враховано лист Штабу Антитерористичної операції при Службі безпеки України та лист т.в.о. першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 , оскільки ці документи не є нормативно-правовими актами.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання/перебування АДРЕСА_2 , що підтверджено довідкою від 06.07.2016 р. № , проживає разом зі своєю дитиною та чоловіком.

17.09.2018 позивач звернулась до відповідача із заявою № 882 щодо призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням комісії з питань призначення (відновлення), припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району № 20 від 25.09.2018 гр. ОСОБА_1 відмовлено у наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Підставою відмови зазначено, що смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області не увійшло до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085.

Враховуючи, що на час звернення позивача із заявою від 17.09.2018 населений пункт смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області було включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в наданні щомісячної адресної допомоги з 17.09.2018 як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, рішенням комісії з питань призначення (відновлення), припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району № 20 від 25.09.2018.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні вимог про допуск рішення до негайного виконання, враховуючи приписи статті 371 КАС України.

Суд вважає обґрунтованим часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи. Зареєстрованим місцем проживання позивача є будинок АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 . З часу взяття на облік позивача як внутрішньо переміщеної особи (липень 2016 р.) позивачем отримувалась адресна допомога на покриття витрат на житлово-комунальні послуги.

17.09.2018 р. позивачем подана до управління чергова заява про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням комісії з питань призначення (відновлення), припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району № 20 від 25.09.2018 р. ОСОБА_1 відмовлено у наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з тієї підстави, що смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області не увійшло до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Внутрішньо переміщеною особою у розумінні статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. № 1706-VII (далі Закон № 1706-VII) є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частин 2, 3 статті 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1706-VII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505), відповідно до пункту 2 якого грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з п. 6 Порядку № 505 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Таким чином, підстави для відмови у призначенні грошової допомоги обмежені двома зазначеними вище підставами.

Приведені відповідачем підстави відмови позивачу у призначенні грошової допомоги не узгоджуються з підставами, передбаченими пунктом п. 6 Порядку № 505.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а вся територія Донецької області визначена районом проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження у Донецькій області, смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області не включено.

Разом з тим, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Оскільки виплата допомоги здійснюється особам, які переміщуються як з тимчасово окупованої території, так і з районів проведення антитерористичної операції, до якого віднесено смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, виплата допомоги залежить лише від факту переміщення з району проведення АТО та перебування на обліку в управлінні, що й підтверджено довідкою про взяття на облік особи яка перемістилась з району проведення АТО, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на отримання адресної допомоги як внутрішньо переміщеної особи.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20.12.2018 р. у справі № 265/2782/17, від 26.03.2019 р. в справі № 265/608/17.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 р. в справі № 208/4735/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 р. в справі № 208/4735/18 за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22.04.2019 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 22.04.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш