Справа № 300/268/19
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" квітня 2019 р. справа № 300/268/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області
про стягнення податкового боргу в розмірі 48 914,72 грн, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі, також позивач) 06.02.2019 звернулося в суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі, також відповідач, ОСОБА_1В.) про стягнення податкового боргу в розмірі 48 914,72 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не сплачено у встановлений Податковим кодексом України строк орендну плату з фізичних осіб у розмірі 28 982,28 грн, недоїмки за період з 01.05.2018 у розмірі 9 665,08 грн, та пені, що становить 10 267,36 грн, в результаті чого виник борг в розмірі 48 914,72 грн, який підлягає стягненню в судовому порядку.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом зазначення належного відповідача до якого звернено позовну вимогу про стягнення податкового боргу, та усіх необхідних відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України; долучення належним чином засвідченого розрахунку суми пені, нарахованої ОСОБА_1 (а.с.42-43).
Позивачем у межах строку, визначеного судом, недоліки позовної заяви усунено, відповідачем по справі визначено фізичну особу - ОСОБА_1 (а.с.47-51).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.1-2).
З метою встановлення місця реєстрації відповідача, 19.02.2019 судом направлено запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області (а.с.52).
Таким чином, отримана інформація дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи.
Проте, надіслана за вказаною адресою судова повістка повернулася на адресу суду із відміткою "адресата не має" (а.с.65).
Відповідно до приписів пункту другого частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України судове повідомлення надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Також судом, у відповідності до частини 1 статті 130 КАС України, 25.02.2019, на офіційному сайті судової влади України, веб-сторінці Івано-Франківського окружного адміністративного суду, опубліковано оголошення про розгляд судом адміністративної справи №300/268/19 (а.с.60-61).
Таким чином, судом вчинено усі можливі заходи з метою повідомлення відповідача про розгляд даної адміністративної справи.
У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 орендує земельну ділянку площею 0,2500 га для обслуговування лісопильного цеху в селі Микуличин, уч.Лаз, починаючи з 26.06.2007 по 02.08.2019, договір оренди укладено з Микуличинською сільською радою Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Вказане підтверджується копіями договору оренди землі від 02.08.2007, угоди про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 13.03.2009 та витягу з рішення Микуличинської сільської ради від 12.10.2017 №102-16/2017 (а.с.35-38).
Податкова вимога відповідачу не направлялася, оскільки чинною є попередня вимога форми «Ф» №285-23 від 12.08.2015, яка отримана відповідачем 20.08.2015. Вказане підтверджується копіями корінця податкової вимоги та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.11,12).
Судом встановлено, що відповідачем 09.10.2017 проведено часткове погашення боргу в сумі 63 668,41 грн, що підтверджується випискою з облікової картки платника орендної плати з фізичних осіб щодо відповідача починаючи з 02.03.2013 (а.с.29-34).
З огляду на те, що відповідачем не в повному обсязі сплачено грошове зобовязання з орендної плати у визначений Податковим кодексом України строк, станом на момент розгляду даної адміністративної справи, не погашеним залишається борг в розмірі 48 914,72 грн, з яких сума податкового зобовязання 38 647,36 грн та пеня, що становить 10 267,36 грн. Зазначене підтверджується довідкою про борг від 23.01.2019 (а.с.10).
З метою стягнення податкового боргу, реалізуючи приписи підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України (надалі, також - ПК України), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно із нормами статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.
Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до пунктів 287.1, 287.2, 287.5 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня.
Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до приписів частини 59.5 статті 59 ПК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Згідно із підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання.
Пунктом 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.
Таким чином, відповідно до розрахунку пені ОСОБА_1 (а.с.50-51) станом на момент розгляду справи відповідач повинен сплатити 10 267,36 грн пені, у звязку із простроченням сплати орендної плати за землю.
Згідно із пунктом 87.1. статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Пунктом 87.2. статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи те, що на момент судового розгляду даної справи відповідач не надав суду підтвердження сплати податкового боргу в загальному розмірі 48 914,72 грн, вказана сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Згідно зі змістом частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.
З врахуванням вищенаведеного, сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви не підлягає розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в дохід бюджету заборгованість із орендної плати з фізичних осіб в розмірі 48 914 (сорок вісім тисяч девятсот чотирнадцять) гривень 72 копійки.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Відповідач ОСОБА_1, адреса: вул. Центральна, с. Вижній Березів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78613, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2