Справа № 806/2299/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 квітня 2019 року м. Житомир справа № 806/2299/18

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву про визнання протиправними рішення і дій вчинених суб"єктом владних повноважень на виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа - Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов"язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою,

встановив:

05.03.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить:

Визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 29.08.2018 року № 124 (зареєстрований ГУ Держгеокадастру у Житомирській області за № 124/0/7-18 від 29.08.2018 року), який виданий на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду 18 червня 2018 року у справі № 806/2299/18.

Встановити юридичний факт невиконання Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області у справі № 806/2299/18 рішення Житомирського окружного адміністративного суду 18 червня 2018 року у справі № 806/2299/18, яке набрало законної сили 31.08.2018 року, у спосіб видачі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 29.08.2018 року № 124.

Винести окрему ухвалу в порядку ст. 249 КАС України стосовно порушення законодавства Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, яке містить ознаки кримінального правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України, яку надіслати прокурору або органу досудового розслідування, та встановити строк на відповідь про вжиті ними заходи.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду 18 червня 2018 року у справі № 806/2299/18 та зобовязати субєкта владних повноважень (Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області) подати у встановлений судом строк звіт про виконання зазначеного судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначив, що на виконання судового рішення від 16.08.2019 у справі №806/2299/18 відповідачем видано наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 29.08.2018 року № 124. Вказує, що такий наказ є протиправним, оскільки виданий до набрання рішенням законної сили. Разом з тим, рішення, яке не набрало законної сили не підлягає виконанню. Це свідчить про те, що вказаний наказ виданий на підставі нечинного судового рішення. Крім того, оскаржуваний наказ прийнятий без урахування рішення суду та в ньому не конкретизовано підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою позивача.

Заява у визначені строки не була призначена до розгляду, оскільки справа перебувала в Сьомому апеляційному адміністративному суду для розгляду апеляційної скарги на судове рішення.

Ухвалою від 12.04.2019 заяву прийнято до провадження суддею Капинос О.В. та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на 18.04.2019.

Заява розглядається у порядку письмового провадження у відповідності до ч.5 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд встановив наступне.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі № 806/2299/18, яке набрало законної сили 31.08.2018, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (м.Житомир, вул.Довженка,45, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) від 18.12.2017 (дата реєстрації 22.12.2017) та прийняти рішення встановленої форми щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0га, яка розташована за межами села Видумка Пулинського району Житомирської області.

На виконання вказаного рішення суду позивачу видано виконавчий лист №2878/2018 від 24.09.2018, на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження №ВП57896013, що підтверджується постановою від 11.12.2018. (а.с.115)

29.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області винесено наказ №124 про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 18.12.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, яка розташована за межами села Видумка Пулинського району Житомирської області, у зв"язку з порушенням безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а саме вимог ст.118 ЗКУ. (а.с.119)

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що в порушення вимог закону, на виконання судового рішення відповідач прийняв наказ №124 від 29.08.2019 про відмову позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою до набрання рішенням законної сили та вказує на необґрунтованість такого наказу. Отже, вважає, що рішення суду не виконано.

Суд не погоджується з такими доводами.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб'єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб'єктом владних повноважень дій зобов'язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, суд, приймаючи рішення про задоволення позову позивача у мотивувальній частині зазначив, що протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у ч. 6 ст. 118 ЗК України, у визначений законом строк, тому належним способом захисту прав позивача є зобовязання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Вказане свідчить про те, що відповідач зобов"язаний був на виконання рішення суду за результатами розгляду заяви позивача прийняти або рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Матеріали справи свідчать, що 29.08.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області винесено наказ №124 "Про розгляд клопотання", яким на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у справі №806/2299/18 наказано відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви від18.12.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, яка розташована за межами села Видумка Пулинського району Житомирської області, у зв"язку з порушенням безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а саме вимог ст.118 ЗКУ. (а.с.119)

При цьому, такий наказ долучений до справи самим позивачем.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521.

У п. 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до п. 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області.

Отже, досліджені судом обставини свідчать про те, відповідачем рішення суду від 18.06.2019 у справі 806/2299/18 виконано у спосіб, встановлений такий рішенням, шляхом винесення наказу, що свідчить про відсутність протиправності дій відповідача, вчинених на виконання рішення суду.

При цьому, суд звертає увагу, що між сторонами фактично виникли нові правовідносини, а тому в разі незгоди з обґрунтуванням прийнятого відповідачем наказу та з його підставами, позивач має право звернутись до суду із позовною заявою про його оскарження в загальному порядку, а не в межах ст. 383 КАС України.

Крім того, встановлення юридичних фактів не належить до повноважень адміністративних судів.

Стосовно вимог позивача про винесення окремої ухвали в порядку ст. 249 КАС України стосовно порушення законодавства Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, така задоволенню не підлягає, оскільки судом не встановлено порушення відповідачем закону при виконанні судового рішення.

Щодо вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає, що позивач звертався з такою заявою в окремому порядку до суду та ухвалою від 18.04.2019 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 18.06.2018 у справі №806/2299/18 відмовлено.

Отже, підстави для повторного розгляду аналогічної вимоги у суду відсутні, з огляду на наявність вже прийнятого рішення з даного питання.

Згідно ч.6 ст.383 КАСУ за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 у порядку ст. 383 КАС України.

Керуючись статтями 243,248,256,383 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення і дій вчинених суб"єктом владних повноважень на виконання судового рішення від 18.06.2018 в адміністративній справі № 806/2299/18 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос