Справа № 602/233/19
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/233/19
Провадження № 2-а/602/9/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2019 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М. М.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лановецької міської ради Тернопільської області про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лановецької міської ради №07 у справі про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2019 року,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Лановецького районного суду Тернопільської області із позовною заявою, де просить скасувати постанову №07 від 19 лютого 2019 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лановецької міської ради Тернопільської області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 680 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 лютого 2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лановецької міської ради була винесена постанова №07 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн., у зв`язку з відмовою укладати договір на вивезення твердих побутових відходів зі спеціалізованим підприємством. Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, тому просить її скасувати. Крім того, в порушення вимог законодавства йому не вручався та не надсилався протокол про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 06 березня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Крім того, позивач та його представник пояснили, що укладення договору не є обовязком для позивача, оскільки він в своїй діяльності не створює твердих побутових відходів.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила суд в задоволенні позову відмовити, пославшись при цьому на доводи, викладені в письмовому відзиві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

Рішенням Лановецької міської ради Тернопільської області від 03 листопада 2016 року №430 затверджено Правила благоустрою Лановецької міської ради.

Позивач ОСОБА_1 є фізичною особою та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

19 лютого 2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лановецької міської ради Тернопільської області винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення № 07 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладання на нього штрафу в розмірі 680,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Постанова мотивована тим, що позивач не уклав договір на вивіз твердих побутових відходів чим порушила п. 3 розділу 5 Правил благоустрою на території Лановецької міської ради.

Згідно витягу з протоколу засідання адміністративної комісії №03 при виконавчому комітеті Лановецької міської ради від 19.02.2019 року вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 був присутній та надавав пояснення.

Підставою для винесення вказаної постанови є протокол про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2019 року серії ГР №320267, складений ДОП Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, в якому встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила благоустрою, а саме не уклав договір на вивіз сміття, чим порушив п.3 розділу 5 Правил благоустрою. У зазначеному протоколі позивач зауважив, що він не уклав договір, бо в нього відсутнє сміття. Крім того, в даному протоколі наявний підпис позивача про отримання другого примірника протоколу.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП та розяснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного.

Згідно ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, з аналізу вказаного вбачається, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності у даному випадку повинна передувати протиправна, винна (умисна або необережна) бездіяльність, яка полягає у не укладенні договору на вивіз твердих побутових відходів (ТПВ) зі спеціалізованими підприємствами.

Згідно з ч.1 ст.218 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103 1 - 104 1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149 152 розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення га озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових га екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів (п. 2 ч. 2 ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

За приписами ч.ч. 1, 2 ст.20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Частиною першою статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання обєктів благоустрою.

Частиною 4 ст.20 вказаного Закону передбачено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Також, відповідно до ч. 1 ст.34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Відповідно до ст. 10 ч. 1 п. 2 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Пунктом 3 розділу 5 Правил благоустрою на території Лановецької міської ради, які затверджені рішенням Лановецької міської ради №430 від 03 листопада 2016 року передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок в обовязковому порядку зобовязані укладати договори на вивезення твердих побутових відходів з особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Згідно ст. 73 ч. 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов'язані: а) дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; б) вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; в) виконувати інші обов'язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Так, факт не укладення позивачем договору на вивіз побутових відходів підтверджується матеріалами справи та його показами на засіданні адміністративної комісії, де ОСОБА_1 зазначив, що договір на вивіз твердих побутових відходів укладати не буде, тому що не користується послугами Лановецького КПпБ, відходів не має, а ті, що має утилізовує сам.

Крім того, даний факт було визнано позивачем і під час розгляду справи в суді.

Статтею 1 Закону України «Про відходи» визначено, що послуги з вивезення побутових відходів - збирання, зберігання та перевезення побутових відходів, що здійснюються у населеному пункті згідно з правилами благоустрою, затвердженими органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 17 ч. 4 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об'єкт утворення відходів.

Згідно п. 3 Порядку надання послуг з вивезення побутових відходів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1070 від 10 грудня 20108 року. власники або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Згідно п. 4 зазначеного Порядку виконавець послуг з вивезення побутових відходів визначається на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно постанови Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року №6-110 цс12, зазначено, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, умисно ухиляється від укладення договору на вивіз твердих побутових відходів, його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП постановою №07 адміністративної комісії при виконавчому комітету Лановецької міської ради від 19.02.2019 року та застосовано стягнення в межах санкції цієї статті, тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.152, 280 КУпАП, ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії МС №132619, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Лановецької міської ради Тернопільської області (місце розташування: м.Ланівці, вул.Незалежності, 34 Тернопільської області, код ЄДРПОУ 04396288) про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лановецької міської ради №07 у справі про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2019 року відмовити.

Повне судове рішення буде складене 19 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_4