Справа № 335/10885/18
Суддя: Соляник А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соляник А.В.,

за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, адміністративну справу за позовом директора Запорізького регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_3 до ОСОБА_4 комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 р. директор Запорізького регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі Фонд) ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01.08.2018 відносно нього інспектором Інспекції з благоустрою Запорізької міської ради ОСОБА_5 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 0130 за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), яке виразилось в порушенні п. 4.3.1 Правил благоустрою території міста Запоріжжя у вигляді захаращення території незавершеного обєкта будівництва за адресою: вул. Історична, 73а/ вул. Алмазна, 25 у м. Запоріжжі будівельним та побутовим сміттям. При цьому, у протоколі не було зазначено, яким чином позивач як фізична або посадова особа вчинив дане правопорушення. На підставі цього протоколу відповідачем 06.09.2018 винесено постанову № 425 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача як на посадову особу накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 700,00 грн.

Позивач вважає прийняту постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова винесена на підставі протоколу, що не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП, за відсутності свідків та доказів вчинення позивачем правопорушення. Крім того, позивач не є власником, користувачем чи балансоутримувачем споруди та земельної ділянки під нею, а сам обєкт незавершеного будівництва не є обєктом благоустрою у розумінні вищезазначених Правил.

З наведених підстав просив визнати протиправними дії інспектора відділу координації діяльності та оперативного контролю в сфері благоустрою Інспекції з благоустрою ЗМР ОСОБА_5 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення № 0130 від 01.08.2018 та дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті ЗМР щодо винесення постанови № 425 у справі про адміністративне правопорушення від 06.09.2018 незаконними, скасувати постанову № 425 від 06.09.2018 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити за ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідач ОСОБА_4 комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради в особі представника ОСОБА_2 з позовом не погоджується, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що земельна ділянка, на якій розташована недобудова, належить територіальній громаді. Фонд, який очолює ОСОБА_3, прийняв недобудову на період будівництва та повинен був організувати його добудову шляхом делегування функцій замовника/забудовника/генпідрядника будівельній організації. На виконання покладеного обовязку Фонд уклав договір з ТОВ «Олександрівська будівельна корпорація» № 130 від 27.11.2007. Ця будівельна компанія не виконала своїх зобовязань за договором, замість недобудови готовності 7% наразі наявне будівельне сміття, що загрожує життю та здоровю мешканців міста. Відсутнє огородження, попереджувальні знаки, що свідчить про небезпеку для оточуючих. Контроль з боку Фонду за виконанням умов договору не здійснюється. Сукупність наведених обставин підтверджує наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та законність винесеної постанови. Вимоги позивача про визнання дій неправомірними задоволенню також не підлягають, оскільки складання протоколу є процесуальною дією субєкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, та є предметом оцінки при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог суд встановив наступне.

1 серпня 2018 р. головним спеціалістом-інспектором відділу координації діяльності та оперативного контролю в сфері благоустрою Інспекції з благоустрою Запорізької міської ради ОСОБА_6 складено відносно ОСОБА_3 протокол № 0130 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП.

Відповідно до цього протоколу, суть порушення полягала в тому, що 1 серпня 2018 р. ОСОБА_3 по вул. Історична/Алмазна, 73а/25 в м. Запоріжжі допустив захаращення незавершеного обєкта будівництва будівельним та побутовим сміттям (обєкт будівництва переданий відповідно до рішення виконавчого комітету ЗМР № 480/1 від 23.11.2007).

На підставі вказаного протоколу відповідачем ОСОБА_4 комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради 6 вересня 2018 р. було прийнято постанову № 425, якою до позивача як посадової особи директора Фонду застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

У постанові № 425 від 6 вересня 2018 р. із посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 допустив порушення підпункту 4.3.1 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, внаслідок чого останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Копію зазначеної постанови позивач отримав 12 вересня 2018 р., про що на копії постанови міститься відповідна відмітка із вхідним номером та датою.

До суду із даним позовом ОСОБА_3 звернувся 17 вересня 2018 р., тобто у встановлений статтею 289 КУпАП, ч. 2 ст. 286 КАС України строк.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена правомірність свого рішення, з таких підстав.

Статтею 152 КУпАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів у вигляді накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обєктом даного правопорушення є стан чистоти, упорядкування, налагодженості та удобства побуту містах та інших населених пунктах. Порушення, передбачені ст. 152 КУпАП псують зовнішній вигляд населеного пункту, створюють незручності, перешкоди для його мешканців, погрожують їх безпеці тощо. Правила благоустрою території міст вводяться в дію органами державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог підпункту 4.3.1 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, про порушення позивачем якого вказується в оскаржуваній постанові, на об'єктах благоустрою забороняється захаращувати територію міста, власні та прилеглі території будівельними, в тому числі сипучими матеріалами, конструкціями, тарою, сільськогосподарською сировиною, сміттям, побутовими відходами, відходами виробництва, накопиченням снігу та криги тощо.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, виражається у скоєнні дій (бездіяльності), що порушують наведені правила. До протиправних діянь, зокрема, відноситься й захаращення території міста.

У постанові про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності зазначено, що саме ОСОБА_3 допустив захаращення незавершеного обєкта будівництва будівельним та побутовим сміттям. При цьому, у постанові містяться посилання на рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.11.2007 № 480/1, акт передачі-прийняття від 26.11.2007, угоду про порядок і умови завершення будівництва від 26.11.2007, договір між Фондом та ТОВ «Олександрівська будівельна корпорація» від 27.11.2007 № 130, відповідно до яких обєкт незавершеного будівництва за вищезазначеною адресою передано Фонду для завершення будівництва шляхом здійснення організації добудови через делегування функцій замовника/забудовника/генпідрядника будівельній організації. Однак, будівельна організація не виконала своїх зобовязань за договором. Актом комісії за участі ОСОБА_3 від 03.05.2007 зафіксовано, що на території знаходиться котлован під жилий будинок, засипаний сміттям, будівельні роботи не ведуться. З наведених підстав відповідач дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення за ст. 152 КУпАП в діях ОСОБА_3

Разом із тим, дана постанова не містить обставин, за яких ОСОБА_3 було допущено дії чи бездіяльність, що порушила вимоги підпункту 4.3.1 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, зокрема, не зазначено, які саме дії (бездіяльність) позивача призвели до наслідку у вигляді захаращення території міста. Натомість, зі змісту постанови випливає, що захаращення допущено саме через невиконання будівельною організацією умов договору із Фондом. В той же час вказано, що ОСОБА_3 не здійснюється контроль за виконанням умов договору, що не є субєктивною стороною даного адміністративного правопорушення.

Крім того, субєктами даного правопорушення, є, в тому числі, посадові особи. У спірній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності міститься посилання на те, що ОСОБА_3 є посадовою особою Фонду.

Згідно з положеннями статті 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, звязані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоровя населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків.

Таким чином, при розгляді справи адміністративна комісія мала перевірити, чи відноситься до посадових обовязків ОСОБА_3 як директора Фонду забезпечення виконання відповідних правил благоустрою.

Проте, у постанові відсутні посилання на його посадову інструкцію, яка передбачала би обовязки останнього в контексті забезпечення організації будівництва та запобігання відповідним правопорушенням. Така інструкція адміністративною комісією взагалі не досліджувалась, що свідчить про неповноту проведеного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З субєктивної сторони це правопорушення може бути скоєне як умисно, так і необережно. У спірній постанові у справі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи скоєне дане правопорушення умисно або необережно, а також у який спосіб, тобто не встановлена суб'єктивна сторона правопорушення.

Всупереч вимогам статті 252 КУпАП, зазначеним обставинам не була надана оцінка під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. В постанові взагалі відсутнє мотивування підстав не прийняття доводів ОСОБА_3 до уваги.

Також, суд зауважує, що адміністративною комісією також були допущені порушення вимог статті 281 КУпАП при складання протоколу засідання колегіального органу, а саме в ньому відсутні посилання на документи і речові докази, досліджені при розгляді справи (зокрема, фотоматеріали, на які наявні посилання у протоколі про адміністративне правопорушення). Суд звертає увагу на те, що протокол не відображає ходу засідання колегіального органу, а дублює зміст постанови, зокрема і висновки комісії. Крім того, не були встановлені та допитані свідки правопорушення, у тому числі громадяни, які проживають на відповідній території та які могли би підтвердити наявність будівельного та іншого сміття на ній.

Встановлені судом порушення вимог КУпАП, допущені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення, обумовлюють протиправність прийнятої постанови, з огляду на що вона є такою, що підлягає скасуванню. Тому позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Однак, враховуючи, що адміністративною комісією не досліджені належним чином обставини справи, а також допущена неповнота розгляду справи, що унеможливило прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення, суд доходить висновку, що справу необхідно передати на новий розгляд адміністративною комісією на підставі пункту 2 частини першої статті 293 КУпАП. Під час нового розгляду адміністративній комісії необхідно в повній мірі дослідити обставини даної справи, посадову інструкцію ОСОБА_3, проаналізувати наявність в його діях (бездіяльності) кожного елементу складу адміністративного правопорушення.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання протиправними дій інспектора щодо складання протоколу, оскільки інспектор, який склав протокол не є відповідачем у справі, а правильність складання протоколу має оцінюватися саме адміністративною комісією під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Дії адміністративної комісії щодо винесення постанови не мають юридичного значення для позивача, оскільки предметом оскарження є саме рішення цього органу про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3 частково, а саме скасовує постанову ОСОБА_4 комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 6 вересня 2018 р. № 425 із направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 позов директора Запорізького регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_3 до ОСОБА_4 комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову ОСОБА_4 комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 6 вересня 2018 р. № 425 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до ОСОБА_4 комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Соляник