Справа № 554/3428/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2019 р.Справа № 554/3428/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 18.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Січиокно Т.О., м. Полтава, повний текст складено 18.04.19 року по справі № 554/3428/19

за позовом ОСОБА_1

до Відділу ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради , Дільничної виборчої комісії № 531215 територіального виборчого округу № 144

про включення до списку виборців,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із адміністративним позовом до Відділу ведення державного реєстру виборців Виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Дільничної виборчої комісії №531215 територіального виборчого округу №144 про включення його до списку виборців дільничної виборчої комісії №531215 територіального округу №144 для голосування на виборах Президента України, які відбудуться 21 квітня 2019 року.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18.04.2019р. відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу, вважає рішення ухваленим з порушенням норм матеріального права. Посилається на вимоги ч.І ст.2 Закону України «Про вибори Президента України» та звертає увагу , що про прописку у вказаній статті немає жодних згадок. Вказаний закон є спеціальним законом щодо виборів Президента України. Також , відповідно до от.38 Конституції України, яка є законом прямої дії та визначає право обирати та бути обраними і є одним із основних конституційних прав громадянина України, яке на разі порушено, як державою, так і судом першої інстанції. В підтвердження позовних вимог позивач надав копію паспорту громадянина України, з якого вбачається, що він є повнолітнім громадянином України , копію правовстановлюючого документу на нерухомість у м. Полтаві, де він проживає та Витяг з реєстру прав власності з якого вбачається , що це єдина його житлова нерухомість. Вказує , що за даними Єдиного державного реєстру виборців ОСОБА_1 до вказаного реєстру протиправно не включений. Просить суд апеляційної інстанції прийняти дану апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, задовольнити скаргу ОСОБА_1 та прийняти ти нове рішення.

Сторони належним чином та у порядку, встановленому ст.268 КАС України повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли, проте це не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 знятий з реєстрації із 14.11.2018 року. Згідно доводів останнього він фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не надав будь - яких підтверджуючих доказів щодо погодження адреси виборця із центром обліку, який відповідно до закону веде облік бездомних осіб, або соціальною службою, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, або органом ведення Реєстру за мотивованим зверненням виборця. З урахуванням положень ч. 2 ст. статті 8 Закону України «Про Державний реєстр виборців», виборчою адресою виборця є адреса, за якою зареєстровано його місце проживання, однак позивач з 14.11.2018 року знятий з реєстрації місяця проживання, тобто не має зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу на те , що апеляційна скарга фактично містить ті ж самі вимоги, що заявлені в позовній заяві.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.38 Конституції України закріплено право громадян брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Положеннями ст.69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Право голосу на виборах і референдумах мають громадяни України, які досягли на день їх проведення вісімнадцяти років (стаття 70 Конституції України).

Згідно зі ст.71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування; виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Відповідно до ст.103 Конституції України, порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом.

Так, організація і порядок проведення виборів Президента України визначені Законом України від 05.03.1999 № 474-XIV Про вибори Президента України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про вибори президента» підготовка і проведення виборів Президента України регулюються Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про Центральну виборчу комісію", Законом України "Про Державний реєстр виборців", іншими законами України, постановами Верховної Ради України про призначення виборів Президента України, а також іншими актами законодавства, прийнятими відповідно до цього Закону. Приписами ч.2 ст.3 Закону України «Про вибори Президента України» визначено, що виборець може використати право голосу тільки на одній виборчій дільниці, де він включений до списку виборців. Виборець реалізує своє право голосу під час виборів у порядку, встановленому цим Законом.

За правилами ч.1, 3 ст.31 Закону України «Про вибори Президента України» органи ведення Державного реєстру виборців складають попередні списки виборців для звичайних виборчих дільниць відповідно до Закону України «Про Державний реєстр виборців», а також виготовляють іменні запрошення, передбачені ч.2 ст.32 цього Закону. До попереднього списку виборців на виборчій дільниці включаються громадяни України, яким виповнилося або на день виборів виповниться вісімнадцять років і які мають право голосу, та виборча адреса яких відповідно до відомостей Державного реєстру виборців відноситься до цієї виборчої дільниці. Виборець може бути включений до списку виборців тільки на одній виборчій дільниці.

Як свідчать матеріалів справи та з копії паспорта встановлено , ОСОБА_1 був зареєстрований з 01.02.2012р. у АДРЕСА_1. Згідно штампу в паспорті його знято з місця реєстрації 14.11.2018 року (а.с.7). Згідно його доводів він фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі, що придбана за договором купівлі-продажу від 23.11.2018р.

Як встановлено судом апеляційної інстанції згідно інформації, що міститься у базі даних Державного реєстру виборців у реєстрі виборців, наявний запис про виборця ОСОБА_1 , проте не визначена його виборча адреса .

У відповідності до ч.1,3 ст.8 Закону України «Про державний реєстр виборців» виборча адреса виборця визначається згідно з цією статтею та є підставою для віднесення виборця до відповідної виборчої дільниці. Виборча адреса виборця, який не має зареєстрованого місця проживання, визначається за погодженням із центром обліку, який відповідно до закону веде облік бездомних осіб, або соціальною службою, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, або органом ведення Реєстру за мотивованим зверненням виборця.

Виборча адреса виборця визначається за зареєстрованим місцем проживання та адресою житла виборця відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (ч.2 ст.8 Закону України «Про Державний реєстр виборців»).

Положеннями ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» встановлено, що місцем перебування зазначається адміністративно-територіальна одиниця на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання визнається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Керівник органу ведення Реєстру відмовляє у задоволенні заяви виборця, зазначеної в частинах першій та другій цієї статті, з таких підстав: якщо встановлено, що особа, яка звернулася із заявою, не включена до Реєстру; якщо перевіркою, передбаченою частиною 3 цієї статті, виявлено невідповідність у змісті відомостей, зазначених у заяві та наданих відповідними органом, закладом, установою; якщо заяву про зміну виборчої адреси визнано необґрунтованою; якщо встановлено, що до Реєстру вже внесено відповідні зміни до персональних даних виборця.

Виборча адреса відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний реєстр виборців» визначається за зареєстрованим місцем проживання та адресою житла виборця відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 для зміни місця голосування необхідно уточнити свої дані у Державному реєстрі виборців, в частині визначення виборчої адреси відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний реєстр виборців».

У разі, якщо позивач не має зареєстрованого місця проживання, то може звернутися для визначення своєї виборчої адреси як до центру обліку, що відповідно до закону веде облік бездомних осіб, або соціальної служби, у складі якої утворено структурний підрозділ для ведення обліку бездомних осіб, так і безпосередньо до відділу ведення Державного реєстру виборців, який розташований на території району, до якого відноситься адреса постійного місця проживання, з заявою про визначення виборчої адреси відповідно до п.3 ст.8 Закону України «Про Державний реєстр виборців». В заяві обов'язково вказується обґрунтування необхідності визначення виборчої адреси, та надаються документи (копії документів), які підтверджують ці обґрунтування та дають змогу відділу ведення Реєстру визначити виборцю його виборчу адресу. У разі якщо до заяви додаються копії документів, їх оригінали пред'являються відділу ведення Реєстру. Такими документами можуть бути: документ, що підтверджує право власності на житло, в тому числі договір купівлі-продажу; договір дарування, свідоцтво про право на спадщину; договір найму житла; довідка житлово-експлуатаційної установи або об'єднання співвласників багатоквартирного будинку; письмова згода власника житла тощо.

Відділ ведення Реєстру як суб'єкт розгляду відповідної заяви виборця вивчає її обґрунтованість (умотивованість). Заява є обґрунтованою у разі, коли додані до неї документи підтверджують наявність у виборця права користування житлом за вказаною ним адресою.

Після того, як буде визначено виборчу адресу, у разі необхідності, позивач може звернутися до відділу ведення Державного реєстру виборців за місцем свого перебування або ж за виборчою адресою для тимчасової зміни місця голосування.

Враховуючи те , що позивач до вищевказаних органів не звертався, належні документи не подавав, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у ОСОБА_1 відсутнє зареєстроване місце проживання за певною адресою, що унеможливлює внесення його до списку виборців Дільничної виборчої комісії № 531215 територіального виборчого округу №144.

Колегія суддів наголошує, що , в даному випадку, права позивача участі його у виборах не є безмежними та реалізація свого виборчого права на голосування на пряму залежить від самої особи. Без здійснення передбачених законом дій, результат який очікує така особа досягнутий не може бути. Реалізація одного права, яке є похідним та напряму залежить від свободи реалізації такою особою іншого свого права, яка повинна буде вчинити певні дії визначені законом.

Законодавством встановлено процедуру реалізації такого права для запобігання інших порушень при проведенні виборів. Вимоги щодо дотримання такого порядку жодним чином не перешкоджають для реалізації позивачем свого права участі у виборах.

Колегія суддів зазначає , доказів того, що позивач ОСОБА_1 не скористався встановленою п.3 ст.8 Закону України «Про Державний реєстр виборців» можливістю та звертався з мотивованим зверненням чи запитом до відповідного органу за місцем проживання чи перебування, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога у послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06.09.1978р. у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

На підставі вищенаведеного , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права є помилковими та не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції. Судове рішення не може бути скасовано з формальних підстав.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 2, 268, 271, 272, 274, 278, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 18.04.2019 року по справі № 554/3428/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4