Справа № 200/1740/19-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 р. Справа№200/1740/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: Донецька область, Великоновосілківський район, с.Времівка, вул. Партизанська, 38) звернувся до суду з адміністративним позовом до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103), в якому просить:

- визнати бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати належної ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року протиправною;

- зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком належної ОСОБА_1 з часу її припинення, тобто з 01 квітня 2017 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в АТ Ощадбанк;

- зобовязати відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість за весь період невиплати пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року по момент ухвалення судом рішення у справі;

- допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення (з урахуванням уточнень до позовної заяви).

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач зазначив, що є пенсіонером та як внутрішньо переміщена особа перебуває на обліку відповідача. Проте, відповідач не виплатив належну пенсію з невідомих причин, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує конституційні права позивача.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву позивача, у якому заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на нормативно-правові акти з питань соціального забезпечення внутрішньо переміщених осіб. У наданому на адресу суду відзиві відповідач зазначив, що позивачу припинено виплату пенсії з 01.04.2017 року. Крім того зазначено, що виплата пенсії на минулий період обліковується в органах Пенсійного фонду України та виплачується на умовах окремого порядку.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 05.03.2019 року замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалами суду від 02.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, відмовлено у задоволенні клопотання представника Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач та відповідач до судового засідання не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії ВВ №302932, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем по справі, що позивач є пенсіонером відповідно до пенсійного посвідчення №67069 та перебуває на обліку управління як внутрішньо переміщена особа згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.06.2018 року № НОМЕР_2.

Судом також встановлено, що 25.03.2018 року УПФУ в Марїнському районі, правонаступником якого є Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, було прийнято розпорядження про припинення виплати пенсії позивачу як внутрішньо переміщеної особи, з 01.04.2017 року до зясування.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви, спірними питанням у справі є бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Суд зазначає, що за наслідками апеляційного перегляду Великою Палатою Верховного Суду набрало законної сили рішення Верховного Суду від 03 травня 2018 року у зразковій справі № 805/402/18 (Пз/9901/20/18) за позовом ОСОБА_2 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 290 КАС України у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає:

1) ознаки типових справ;

2) обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм;

3) обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

У своєму рішенні від 03 травня 2018 року Верховний Суд дійшов висновку, що в контексті цієї зразкової адміністративної справи ознаками типових, визначених п. 21 ч. 1 ст. 4 КАС України справ, є такі (п. 113 рішення):

1) позивач у цій категорії справ є пенсіонер, якому/якій призначено пенсію згідно із Законом № 1058-ІV та який/яка є внутрішньо переміщеною особою;

2) відповідачем є територіальний орган Пенсійного фонду України, на пенсійному обліку якого перебуває позивач;

3) спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв'язку з припиненням територіальними органами Пенсійного фонду України виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам з підстав, які не передбачені п. 1, 3 5 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV);

4) позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати неправомірними дії щодо припинення виплати пенсії та зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії).

Окрім того, Верховним Судом було визначено обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права. А саме у п. 114 рішення зазначено, що висновки Верховного Суду в цій зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах, в яких позивач:

1) є громадянином України;

2) має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою органів соціального захисту населення про взяття її на облік, як внутрішньо переміщеної особи;

3) є пенсіонером та отримує пенсію, призначену їй відповідно до Закону № 1058-IV.

Поновлення виплати пенсії потребує здійснення додаткових дій позивачем.

Відповідач право позивача на отримання пенсії не заперечує.

На підставі досліджених матеріалів адміністративної справи № 200/1740/19-а суд доходить висновку, що вона відповідає ознакам типової справи, наявні обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права. Обставини, які виключають типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм відсутні. Отже, зазначена справа розглядається як типова.

Суд зазначає, що в силу вимог ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені нормами ст. 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно яких виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів справи та листа відповідача виплата пенсії позивачеві була припинена без прийняття відповідного рішення на підставі інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, що не передбачено нормами ст.49 Закону № 1058-IV.

Верховний Суд у постанові від 22 березня 2018 року (справа №243/6391/17) за результатом розгляду аналогічної справи дійшов висновку, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття Пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст.49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Порядок припинення та поновлення виплати пенсії визначений нормами ст. 49 Закону № 1058-IV. Так, згідно з положеннями частини першої зазначеною статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, у разі смерті пенсіонера, у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд, в інших випадках, передбачених законом.

Також, суд зауважує, що відповідач не може посилатися на відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій, оскільки порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов'язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій. Суд, відповідно до норм ст. 6 КАС України вирішує дану справу, зокрема, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні Сук проти України зазначив: державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань (див., з-поміж інших судових рішень, рішення у справі Бурдов проти Росії (Burdov v. Russia), згадане вище, пункт 35). Тому остаточна відмова національних органів у праві заявника на цю доплату за період, що розглядається, є свавільною і такою, що не ґрунтується на законі.

Окрім того, суд зауважує, що спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до уваги надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість пред'явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача, з урахуванням положень ч.2 ст.9 КАС України, шляхом визнання бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати належної ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року протиправною; зобовязання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком належної ОСОБА_1 з часу її припинення, тобто з 01 квітня 2017 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в АТ Ощадбанк та сплатити заборгованість за весь період невиплати пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року.

Крім того, обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід з урахуванням вимог ст.9 КАС України для ефективного захисту та поновлення порушеного права позивача скасувати розпорядження про припинення виплати пенсії як внутрішньо переміщеній особі від 25.03.2018 року. Одночасно суд зазначає, що задоволення позовних вимог таким чином не змінюють суть позовних вимог.

Також, позивач у позовні заяві просив суд допустити негайне виконання судового рішення в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць. Вирішуючи питання щодо можливості звернення постанови до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць суд зазначає наступне.

Нормами ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Що стосується клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зауважує на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення ст. 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб'єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб. За таких обставин відсутня необхідність застосування положень ст. 382 КАС України.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року задоволено клопотання позивача та відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до вимог ч.2 ст.133, ч.1 ст.139 КАС України судовий збір в сумі 768,40 грн. належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в дохід державного бюджету України.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: Донецька область, Великоновосілківський район, с.Времівка, вул. Партизанська, 38, паспорт серії ВВ №302932) до Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області від 25.03.2017 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі.

Визнати бездіяльність Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо ненарахування та невиплати належної ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року протиправною.

Зобовязати Великоновосілківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком належної ОСОБА_1 з часу її припинення, тобто з 01 квітня 2017 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в АТ Ощадбанк та сплатити заборгованість за весь період невиплати пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, 103) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.04.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.