Справа № 420/5161/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5161/18
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року по справі за позовом обслуговуючого кооперативу «Ельба» до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині затвердженого акту комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року Обслуговуючий кооператив «Ельба» (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради (надалі - відповідач, Виконком), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.12.2017 року №504 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» в частині затвердження акту комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 року відносно обслуговуючого кооперативу «Ельба».

В обґрунтування позову було зазначено, що склад комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам складає 11 осіб. Тобто засідання є правомочним, якщо на ньому присутні не менше 7 членів комісії. Однак на засіданні були присутні 6 членів комісії, що спростовує правомочність цього засідання. Таким чином, акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам прийнятий з порушенням норм законодавства та є незаконним, а рішення відповідача належить скасуванню в частині затвердження вказаного акту комісії, через те що відповідачем не враховано обставини, які мають значення для прийняття рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року позовну заяву задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що обслуговуючий кооператив «Ельба» є правонаступником громадської організації «Ельба». Вид діяльності 81.10. Комплексне обслуговування об'єктів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статуту, затвердженого протоколом від 11.06.2017 року, обслуговуючий кооператив «Ельба» створений засновниками, які об'єднались на основі членства для охорони власних транспортних засобів та гаражів, а також для організації і координації спільної діяльності та експлуатації і обслуговування гаражної автостоянки на закріпленій земельній ділянці.

Рішенням виконавчого комітету народних депутатів Одеської міської ради від 17.12.1992 року №545 ГО «Ельба» надана у тимчасове довгострокове користування земельна ділянка площею 15800 кв.м., автостоянка №9, за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії (Інглезі - нова назва вулиці) буд.13-В..

10.10.2017 року Комісією з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам складено акт про розмір збитків, нанесених позивачем територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, у вигляді неодержаного доходу, який міг би одержати власник земельної ділянки, але не одержав внаслідок її тимчасового зайняття та використання без правовстановлюючих документів, і розмір таких за цим актом складає 183066,40 грн..

28.12.2017 року Виконавчий комітет Одеської міської ради прийняв рішення №504 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок», пунктом 1 якого затверджені акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок, згідно з переліком (додаток 1), а пунктом 2 цього рішення було зобовязано субєктів господарювання сплатити збитки, визначені актами, у місячний термін після прийняття цього рішення згідно з переліком (додаток 2).

Обслуговуючий кооператив «Ельба» зазначений як у додатку №1 до спірного рішення виконкому під №3 так і в додатку №2 до цього рішення під №4 (а.с.11).

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що Комісія з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам з порушенням вимог законодавства склала ОСОБА_5 про розмір збитків, нанесених позивачем територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради від 10.10.2017 року, який не відповідає вимогам законодавства, оскільки він не підписаний одним з постійних членів цієї комісії, який був присутній на її засіданні 10.10.2017 року. Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне рішення відповідача про затвердження так ого акту не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню.

При вирішенні даного спору колегія суддів виходить з наступного.

1. Щодо юрисдикції даного спору.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ОСОБА_6 Верховного Суду в своїх постановах від 12.12.2018 року по справі №504/463/15-а від 27.03.2019 року по справі №917/902/18 висловила правову позицію про те, що рішення Виконкому про затвердження акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також розміру таких збитків, завданих внаслідок користування земельною ділянкою, не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, тому воно не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому ОСОБА_6 Верховного Суду вважає, що такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Колегія суддів вважає, що позов Обслуговуючого кооперативу «Ельба» про протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.12.2017 року №504 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Вирішуючи питання про те, чи є спірне рішення відповідача від 28.12.2017 року №504 таким, що зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, колегія суддів зазначає, що окрім затвердження актів про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, розміру збитків, дане рішення в пункті 2 зобовязує субєктів господарювання сплатити збитки, визначені актами, у місячний термін після прийняття цього рішення.

Слід зазначити, що відповідач наділений повноваженнями на прийняття спірного рішення частиною третьою статті 157 Земельного кодексу України та Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (надалі Порядок №284).

Так, статтею 157 Земельного кодексу України встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 2 Порядку №284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Пунктом 5 Порядку №284 визначено, що збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій.

Тобто, спірне рішення прийнято відповідачем на виконання наданих йому повноважень і чітко встановлює обовязок сплатити збитки для тих субєктів господарювання, які перелічені у додатку №2 до цього рішення, тобто і для позивача, а також визначає термін для виконання такого обовязку місяць після прийняття цього рішення

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Оскільки рішення органу місцевого самоврядування в силу ст.144 Конституції України є обов'язковими до виконання на відповідній території, а спірне рішення відповідача чітко встановлює обовязок позивача сплатити визначені збитки в сумі 183066,40 грн. в місячний термін, і такий обовязок передбачений пунктом 5 Порядку №284, то спірне рішення в розумінні п.1 ч.1 ст.19 КАС країни є рішенням субєкта владних повноважень індивідуальним актом, на яке поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Оскільки спірне рішення відповідача покладає на позивача конкретно визначений обовязок по сплаті збитків, тобто має вплив на права і обовязки позивача, то суд першої інстанції цілком правомірно розглянув по суті спір щодо правомірності рішення відповідача від 28.12.2017 року №504 в порядку адміністративного судочинства.

2. Щодо правомірності спірного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вже зазначено вище, суд першої інстанції визнав спірне рішення неправомірним в частині затвердження акту комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 року відносно обслуговуючого кооперативу «Ельба» з тих підстав, що акт комісії стосовно позивача не був підписаний одним з постійних членів цієї комісії, який був присутній на її засіданні 10.10.2017 року.

Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок діяльності Комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначений Положенням про комісію з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради в редакції 30.05.2013 року №204 на момент винесення рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.12.2017 року №504.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №311 від 31.08.2017 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 11.08.2011 року №564 «Про створення комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» додаток викладено у новій редакції, а саме склад комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам в кількості 11 осіб.

Відповідно до п.2.5 Положення засідання комісії вважається правомочним за умови присутності на засіданні більшості членів від загального складу Комісії.

В той же час, пунктом 2.13 вищезазначеного Положення передбачено, що засідання Комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше 2/3 загального складу Комісії.

Пунктом 2.16 цього положення встановлено, що акт Комісії оголошується негайно після його складання та підписується усіма присутніми на засіданні членами Комісії.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вищезазначене Положення містило у собі норми, які суперечать одна одній в частині правомочного складу Комісії.

З протоколу №4 засідання комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 року слідує, що на засіданні комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, на якому був складений акт відносно ОК «Ельба», були присутні сім членів комісії: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (а.с.16)..

Однак, складний комісією відносно позивача ОСОБА_13 від 10.10.2017 року з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам не містить підпису ОСОБА_8.

Колегія суддів вважає, що такий недолік оформлення ОСОБА_5 від 10.10.2017 року не є суто формальним, оскільки відповідно до п.2 Порядку №284 саме комісія повинна визначити розмір збитків, а відповідач лише затверджує таке рішення, а тому відсутність в акті від 10.10.2017р. підпису присутнього на засіданні комісії ОСОБА_8 вказує на те, що рішення комісії про визначення заподіяних позивачем збитків не було прийнято у визначений законодавством спосіб, тобто усіма присутніми на засіданні членами комісії в кількості не менш ніж 2/3 від загального складу Комісії.

Такий факт не підписання ОСОБА_5 від 10.10.2017 року одним з членів комісії був вірно кваліфікований судом першої інстанції як порушення комісією визначеного законодавством порядку прийняття відносно позивача рішення про визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а тому спірне рішення відповідача про затвердження такого рішення комісії та про встановлення обовязку позивача сплатити збитки не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 19 квітня 2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3