Справа № 1840/3175/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р. Справа № 1840/3175/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2018, суддя О.В. Соп'яненко, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 159, 40021, повний текст складено 05.11.18 по справі № 1840/3175/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання"

до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (далі - ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання", позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17 травня 2018 року №.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС від 17.05.2018 № про зобов'язання сплатити штраф з податку на прибуток підприємства в сумі 673 828,10 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на правильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, вислухавши представників сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" з питань своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік, за результатами проведення якої складено акт від 27.04.2018 №238/28-10-50-10-10/34013028.

З акту перевірки вбачається, що відповідачем встановлено факт подання позивачем 24.02.2015 податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік. В декларації самостійно позивачем задекларовано 3757 375 грн. щомісячного авансового внеску, який підлягає сплаті протягом 2015 року. Задекларовані зобов'язання платником виконані не були. Погашення боргу минулих років з терміном сплати 30.06.2015 здійснено за рахунок коштів, сплачених позивачем у лютому-квітні 2018.

Згідно висновків акту перевірки від 27.04.2018 №238/28-10-50-10-10/34013028 контролюючим органом встановлено, що в порушення п. 36.1 ст. 36, п. 38.1 ст. 38 розділу І та п. 57.1 ст. 57 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" несвоєчасно сплатило суму самостійно визначеного та узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 3369140,50 грн. (а.с. 56-60).

За наслідками перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 17.05.2018 № НОМЕР_1, яким на підставі ст. 126 ПК України за затримку на 1030 календарних днів сплати грошового зобов'язання у сумі 3369140,50 грн. зобов'язано ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" сплатити штраф у розмірі 673828 грн. 10 коп. (а.с. 62)

З розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення вбачається, що за рахунок коштів, сплачених позивачем протягом лютого квітня 2018 року погашено зобов'язання з граничним терміном сплати 30.06.2015 та 30.07.2015 (а.с. 63-64).

Не погоджуючись з прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за несплату авансових платежів з податку на прибуток у 2015 році суперечить вимогам п. 31 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень до Податкового кодексу України, тому податкове повідомлення-рішення від 17.05.2018 № НОМЕР_1, яким застосовано до позивача штраф в сумі 673828 грн. 10 коп. за затримку на 1030 днів сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За приписами ст. 57 п. 57.1 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники податку на прибуток щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобовязання з цього податку, без подання податкової декларації. У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобовязань.

З наведеної норми вбачається, що авансові внески сплачуються не за минулий рік, за який вже подана річна декларація, а за наступний період. На момент подання декларації та визначення розміру щомісячних платежів дохід в цих періодах платником ще не отримано. Саме у зв'язку з цим розмір платежів визначається на рівні нарахованого розміру податку на прибуток за попередній звітний рік. Тлумачення ж нормативних актів, що наводяться відповідачем не відповідають зазначеній нормі Податкового кодексу України та самому змісту авансу.

На користь таких висновків свідчить і форма податкової декларації, що була подана позивачем 24.02.2015.

В рядку 23 задекларовано розмір авансового внеску, що підлягатиме сплаті щомісячно. Також декларація містить таблицю дванадцятимісячного періоду сплати авансових внесків із зазначенням суми, що підлягає сплаті щомісячно в період з березня 2015 року по лютий 2016 (а.с. 67-68).

Під час розгляду справи встановлено, що в ході перевірки контролюючим органом встановлено факт прострочення позивачем сплати авансового внеску з граничним терміном сплати 30.06.2015 та 30.07.2015.

Відповідно до ст. 126 п. 126.1 ПК України (в редакції станом на 11.06.2015) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, станом на момент закінчення строків сплати авансових внесків у червні-липні 2015 року ПК України дійсно передбачав застосування до платника штрафних санкцій за несплату узгодженої суми грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, протягом строків, визначених цим Кодексом.

Разом з тим, п. 31 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень до Податкового кодексу України за наслідками діяльності у 2015 році штрафні (фінансові) санкції до платників податку на прибуток підприємств за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та повноти його сплати не застосовуються.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що платники податку звільняються від штрафних фінансових санкцій за порушення, допущені за наслідками діяльності у 2015 році щодо повноти сплати податку на прибуток.

Таким чином, дотримання встановленого ПК України порядку та строків сплати податку на прибуток, в тому числі і передбачених ст. 57 ПК України авансових платежів охоплюється поняттям повноти сплати цього податку.

Виходячи із системного аналізу наведених правових норм колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 17.05.2018 № НОМЕР_1 прийнято контролюючим органом протиправно.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що за наслідками діяльності у 2014 року підприємством визначається сума авансових внесків, що підлягатиме сплаті у наступних періодах, оскільки застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за несплату авансових платежів з податку на прибуток у 2015 році суперечить вимогам п. 31 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень до Податкового кодексу України.

Що стосується посилань апелянта на адміністративну справу №818/1755/17, де, на думку апелянта, розглядались аналогічні обставини, колегія суддів зауважує, що обставини, встановлені в адміністративній справі № 818/1755/17 не мають преюдиціального значення в цій справі.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 по справі № 1840/3175/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Постанова складена в повному обсязі 23.04.19.