Справа № 759/19716/18
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19716/18

пр. № 2-а/759/84/19

17 квітня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Коваль О.А., розглянувши в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва як адміністративного суду із позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № ЕАВ 757729 від 27.11.2018 р. за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.11.2018 р., він керуючи автомобілем НОМЕР_1, зі сторони с. Колонщина Макарівського району в м. Києві по пр. Перемоги перед поворотом на вул. І. Крамського, був зупинений інспектором УПП у м. Києві. Причина зупинки - порушення п. 17.1 ПДР (водій керував транспортним засобом рухаючись по смузі для маршрутних транспортних засобів). Як наслідок, без складання протоколу та відібрання пояснень позивача, на ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування незаконності винесеної поліцейським постанови позивач посилається на те, що він зайняв відповідну смугу для здійснення повороту до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з наведеним, позивач вважає, що рух по смузі для маршрутних транспортних засобів було здійснено для виконання правил дорожнього руху, у зв'язку з чим просив визнати незаконною ухвалену щодо нього постанову і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ухвали від 14.12.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до поданого відзиву від представника Департаменту патрульної поліції від 02.04.2019 р., останній зазначив, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, оскільки його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП доведено належними і допустимими доказами, зокрема поясненнями та рапортом інспектора УПП у м. Києві Мартункаєва А.Р. Згідно обставин останніх позивач ОСОБА_1 перелаштувався на вказану смугу руху набагато раніше, ніж того вимагають ПДР, тобто до відповідної розмітки, що дозволяє виїжджати на смугу для транспортних засобів, що є порушенням Правил дорожнього руху.

Дослідивши надані докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.11.2018 р. в м. Києві по пр. Перемоги, 111-А, керуючи транспортним засобом «Міні Купер Ф56», д.н.з. НОМЕР_2, рухався по смузі для транспортних засобів, що позначена дорожньою розміткою 1.24 ПДР (Розділ 34), а також дорожнім знаком 5.11 ПДР (Розділ 33), внаслідок чого був зупинений інспектором УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції перед поворотом на вул. Івана Крамського.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Таким чином, вказаною нормою передбачено відповідальність за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, за яких було спричинено ненадання переваги маршрутним транспортним засобам. Разом із тим, згідно встановлених обставин, про створення будь-яких до перешкод для руху маршрутних транспортних засобів зазначено не було.

Як вбачається із даних, що містить паспорт ОСОБА_1, та довідка про реєстрацію його місця проживання, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Також із наданої ОСОБА_1 та представником Департаменту патрульної поліції схеми руху встановлено, що найближчим поворотом з пр. Перемоги до місця проживання позивача є вул. Івана Крамського.

У відповідності з п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно п. 17.2 ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Системне тлумачення вищевказаних правових положень дозволяє прийти до висновку, що водіям дозволяється виїзд на смугу для руху транспортних засобів виключно у межах переривчастої лінії дорожньої розмітки. Разом із тим, суд враховує, що місце для заїзду на крайню праву смугу у конкретному випадку значно обмежене по довжині для маневру, а також і те, що ОСОБА_1 рухався у такій смузі виключно безпосередньо перед поворотом з вулицею до свого місця проживання. Тому суд враховує аргументи позивача на користь його дій, що були спрямовані на убезпечення надійного перестроювання в суміжний ряд, завчасне зайняття відповідної крайньої позиції для повороту, враховуючи динаміку дорожнього руху, мінливість дорожньої обстановки. Перешкод транспортним засобам ОСОБА_1 не створював, був уважний, їхав з урахуванням дорожньої обстановки, вчасно реагував на її зміну.

Таким чином, хоча ОСОБА_1 фактично і допустив порушення пп. 17.1, 17.2 ПДР. Однак вся сукупність обставин за яких було вчинено діяння вказує на виключно формальний характер порушення ПДР, і не підтверджує вчинення ним діяння, що містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 126, 247, 251, 268, 283, 284, 287- 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 90, 229, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 757729 від 27 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Коваль О.А.