Справа № 344/5316/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5316/17
Провадження № 2-а/344/78/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську про скасування постанови серії АР №810233 від 10.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську про скасування постанови серії АР №810233 від 10.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, посилаючись на те, що постановою інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 10.04.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП в якій зазначено, що позивач, керуючи ТЗ 10.04.2017 року о 11.10 год. в м.Івано-Франківську на перехресті вулиць Шпитальна - Старозамкова здійснив зупинку, чим порушив вимоги п.15.9(г) ПДР України. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки, є інвалідом війни, а тому відповідно до Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні зобовязано органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування біля всіх адміністративних будівель та на дорогах і вулицях виділяти місця для безоплатного паркування транспортних засобів інвалідів з позначенням цих місць дорожніми знаками та відповідною розміткою. 10.04.2017 позивач як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС та інвалід війни мав проходити медичне обстеження у військовій поліклініці, яка знаходиться на вул. Шпитальній в м. Івано-Франківську. Зупинитись біля приміщення військового госпіталю не було можливості, оскільки, на прилягаючій частині дороги до госпіталю розташований платний Паркінг, вїзд на який регулюється шлагбаумом, а позивач має право на безоплатне паркування і не мав можливості реалізувати своє право в даній ситуації. А тому, вимушений за наведених обставин зупинитись біля правого краю проїзної частини, якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху. Бардюр, який прилягав до Шпитальної вулиці був пофарбований в суцільну синю полосу і давав учасникам руху законну можливість для зупинки автомобілів.

Його автомобіль жодним чином не перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху. Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії серії АР №810233 від 10.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, 16.04.2018 року подав до суду заяву, відповідно до якої заявлений адміністративний позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі (а.с.51-54).

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, проти задоволення заявлених вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 12.03.2018 року поданому до суду, просила відмовити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі (а.с. 31-43).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР №810233 від 10.04.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_2 по вул.Шпитальна, 5 в м.Івано-Франківську, встановлено, що ОСОБА_1 10.04.2017 року о 11.10 год. в м.Івано-Франківську на перехресті вулиць Шпитальна - Старозамкова здійснив зупинку, чим порушив вимоги п.15.9(г) ПДР України, у звязку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.9).

Пунктом 15 (ґ) ПДР України встановлено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з копії посвідчення Серія Б №074076 виданого 15 червня 2004 року ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи ветеран війни-інвалід війни (а.с.11).

Відповідно до Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні якщо власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування не забезпечили виділення та облаштування місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такими місцями на відповідних майданчиках вважаються місця, на яких розміщені транспортні засоби, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Місця для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачені частиною шостою цієї статті, також виділяються на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, їх власниками/співвласниками (управителями) або орендарями, на проїзних частинах автомобільних доріг і тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів) - органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (субєктами господарювання, якщо їм у встановленому порядку передано відповідні частини доріг і тротуарів для ведення господарської діяльності) з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Місця для транспортних засобів, передбачені частинами шостою і восьмою цієї статті, визначені на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках біля будівель і будинків, мають бути розміщені максимально близько до входу до таких будівель і будинків, а на окремих спеціально обладнаних чи відведених майданчиках - максимально близько до вїзду на такі майданчики.

На всіх автостоянках незалежно від форми власності, які є субєктами господарської діяльності чи належать цим субєктам, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів, що належать громадянам (крім автостоянок - гаражних кооперативів), і охороняються, облаштовуються місця для безоплатного зберігання (за рахунок коштів місцевих бюджетів) транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті. Кількість місць на автостоянці для безоплатного зберігання транспортних засобів встановлюється за поданням відповідного органу місцевого самоврядування відповідно до потреби з позначенням цих місць дорожніми знаками та відповідною розміткою.

Порядок надання пільг власникам транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті, на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування та на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги щодо зберігання транспортних засобів (крім автостоянок - гаражних кооперативів), визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 15.2. ПДР України, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Крім того, відповідно до п. 1 ПДР України дорожня розмітка синього кольору має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині.

Проте, інспектором поліції при складанні постанови не було враховано вищевикладених обставин.

З огляду на надані позивачем пояснення, які підтверджують обставини, викладені ним у позові, а саме - оскаржувана постанова була винесена без встановлення доказів вчинення адмінправопорушення, оскільки жодних спростувань доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову відповідачем суду не представлено, як і не представлено відеофіксації вказаного адмінправопорушення, а тому судом розцінюються обґрунтованими доводи позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 126, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську про скасування постанови серії АР №810233 від 10.04.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії №810233 від 10.04.2017 року, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22.04.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.