Справа № 500/281/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/281/19

17 квітня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1Л.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Микулинецької селищної ради (надалі, відповідач), в якій, з урахуванням заяви про зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати рішення Микулинецької селищної ради №1192 прийняте 20.07.2018 року на сорок першій сесії сьомого скликання, яким ОСОБА_1 відмовлено у безоплатній передачі у власність земельної ділянки площею 1,5500 га за адресою вулиця Ватутіна, 8 село Воля Теребовлянського району Тернопільської області, кадастровий номер :06:0010054, для особистого селянського господарства, зобов'язання Микулинецької селищної ради на найближчому пленарному засіданні сесії, з дати вступу рішення суду в законну силу, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безкоштовної передачі у власність площею 1,5500 га за кадастровим №:06:0010054, без зміни її цільового призначення.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем порушено право позивача на отримання земельної ділянки у власність та на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Зазначив, що відповідачем протиправно винесено відмову та всупереч вимогам чинного законодавства не наведено підстав для такої відмови у передачі земельної ділянки кадастровий №:06:0010054, у власність. Позивач вважає, що належним захистом порушених прав позивача буде зобов'язання відповідача надати позивачу відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 28.02.2019 рок о 12:00 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року розгляд справи відкладено до 26.03.2019 року о 10:00 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року розгляд справи відкладено до 09.04.2019 року.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що станом на момент звернення позивача до Микулинецької селищної ради, земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 1.5500 га по вул.Ватутіна, 8 с, в с.Воля, за кадастровим №:06:001:0054 вважається переданою орендареві - суб'єкту підприємницької діяльності, та не повернутою орендодавцю. Зазначила, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування передаються у власність лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. При цьому, вважає, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян є правом, а не обов'язком органу місцевого самоврядування. Зазначила, що позивач із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безкоштовної її передачі не звертався.

В судове засідання призначене на 09.04.2019 року, представник відповідача не прибув, подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, на підтвердження зайнятості в інших судових засіданнях представником відповідача не подано належних, достатніх та допустимих доказів. Однак, з урахуванням права особи на учать у процесі прийняття рішення, розгляд даної справи відкладено до 17.04.2019 року о 10:00 год., про що винесено ухвалу суду від 09.04.2019 року та належним чином повідомлено представника відповідача.

В судове засідання, призначене на 17.04.2019 року представник позивача не прибув, подав до суду заяву, в якій просив дану справу розглядати в порядку письмового провадження, без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомила.

У відповідності до пункту 1 частини третьої ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки Представник відповідача в судове засідання не прибула, причин неприбуття суду не повідомила, суд вважає за необхідне розглянути дану справу за відсутності такого учасника справи.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 22.05.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, як фізична особа, є власником нерухомого майна сільськогосподарського призначення - нежитлової будівлі - літнього табору для великої рогатої худоби (навіс та огорожа), реєстраційний номер 18758427 за адресою вул. Ватутіна, 8 с. Воля Теребовлянського району Тернопільської області.

Згідно з договором від 13.08.2008 року йому, як фізичній особі-підприємцю, передано в оренду земельну ділянку в розмірі 1,5500 га з кадастровим № :06:0010054 для сільськогосподарського використання, угіддя під господарськими будівлями і дворами з метою обслуговування вище згаданої нежитлової будівлі.

20.07.2018 року на сорок першій сесії сьомого скликання Микулинецької селищної ради відповідач прийняв рішення № 1192, яким відмовив позивачеві у безоплатній передачі у власність вище згаданої земельної ділянки, оскільки дана земельна ділянка перебуває в довгостроковій оренді відповідача, як фізичної особи-підприємця.

При цьому, суд приймає до уваги твердження представника позивача про те, що про таку відмову позивач дізнався 01.08.2018 року. Доказів про те, що позивач дізнався про відмову в інший термін судом не здобуто.

Не погоджуючись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у відповідності до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України врегульовано, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Приписами частини 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз норм чинного законодавства дає підстави вважати, що за результатами розгляду звернення особи щодо безкоштовної передачі земельної ділянки у власність, орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання відповідного дозволу, або мотивовану відмову у наданні такого дозволу. При цьому, як вбачається з матеріалів даної справи, відповідач не вказав у рішенні жодних підстав, які слугували відмовою для прийняття рішення про передачу у власність земельної ділянки.

У відповідності до частини 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. У контексті наведеного суд вважає, що рішення сьомого скликання сорок першої сесії Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області №1192 від 20.07.2018 року про відмову ОСОБА_1 у безоплатній передачі у власність земельної ділянки без зміни її цільового призначення суперечить вимогам чинного законодавства, а тому підлягає до скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Микулинецької селищної ради на найближчому пленарному засідання сесії, з дати вступу рішення в законну силу, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безкоштовної передачі у власність площею 1,5500 га за адресою вул.Ватутіна, 8, с.Воля, Теребовлянського району Тернопільської області, кадастровий №:06:0010054, без зміни її цільового призначення, для особистого селянського господарства, суд зазначає, наступне.

У розумінні КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. При цьому суд зазначає, що заявлена позивачем вимога направлена на виконання її у майбутньому, в той час як суд захищає реально порушені права.

При цьому, судом не здобуто, а сторонами у справі не подано до суду доказів звернення до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та надання відповідачем відмови за результатами розгляду такої заяви. В той же час, позивач звертався до відповідача із заявами щодо надання безоплатно у власність як фізичній особі земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до частини першої та другої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Оскільки суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, то з врахуванням положень ст.139 КАС України, сплачений судовий збір підлягає до відшкодування пропорційно до розміру задоволених вимог.

Щодо зобов'язання Микулинецької селищної ради у тижневий строк з дати проведення найближчої сесії ради подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання даного судового рішення, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. У даному випадку, у встановленні судового контролю, шляхом встановлення звіту про виконання судового рішення, слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення сорок першої сесії сьомго скликання Микулинецької селищної ради №1192 від 20.07.2018 року.

3.У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Микулинецької селищної ради (Тернопільська область, Теребовлянський район, смт.Микулинці, вул.Степана Бандери,11, ) на користь ОСОБА_1 (Тернопільська область, Теребовлянський район, смт. Микулинці, вул.22 січня 12/1, ід. №) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.40 коп. сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 23.01.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2019 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.