Справа № 520/9237/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р.Справа № 520/9237/18
Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Чалого І.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Давидової О.В., Ставера О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної міграційної служби України в Луганській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року (суддя Панченко О.В.; м. Харків; рішення виготовлено 28.11.2018 року у повному обсязі) по справі № 520/9237/18

за позовом ОСОБА_4

до Управління державної міграційної служби України в Луганській області, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про скасування акту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016р. про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 26.11.2014р. про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за територіальним походженням;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.08.2016 року відповідачем прийнято рішення про скасування рішення Управління ДМС України в Луганській області від 26.11.2014 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_4. Спірне рішення позивач вважає незаконним, прийнятим з порушенням вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень та ЗУ "Про громадянство України", оскільки станом на момент прийняття рішення про оформлення набуття позивачем громадянства УДМС України в Луганській області перевірялись надані документи, будь-яких порушень законодавства встановлено не було. Таким чином, обґрунтування відповідачем рішення про скасування громадянства ОСОБА_4 свідомим поданням неправдивих документів не відповідає дійсності.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року адміністративний позов ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 року про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 26.11.2014 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за територіальним походженням.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Луганській області () на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач, з посиланням на обставини встановлені в ході перевірки справи про оформлення набуття громадянства України позивачем, вказує, що судом першої інстанції не встановлено і жодним документом не підтверджено факт проживання матері позивача, що суттєво впливає на розгляд справи, оскільки позивач ОСОБА_4 набув громадянство за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" саме на підставі постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 його матері.

Стосовно дітей позивача відповідач вказує, що всі діти народились у місті Агдам, яке фактично знаходиться з початку 1990 років під контролем Нагорного Карабаху (Вірменія) та фактично місто зруйновано, медичні заклади не працюють, штампи, печатки, документи державних органів залишились на непідконтрольній Азербайджанській Республіці території, тому факт народження дітей саме в цьому місті перевірити неможливо, справжність документів перевірити також неможливо, позивач про це знав і цим скористався. Зазначає, що оскільки Нагірно-Карабаська Республіка - це невизнана держава, проголошена 2.09.1991 року на спільній сесії Нагірно-Карабаської обласної та Шаумянівської районної Ради народних депутатів Азербайджанської РСР і відповідно всі документи, видані в цій Республіці не можуть бути справжніми.

Також відповідач зазначає, що до заяви про оформлення набуття громадянства України позивач додав паспорт громадянина Азербайджану № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданий 26.07.2010, копія якого долучена до справи, який є недійсним, фальшивим, що підтверджується листом Головного Управління Паспорта, реєстрації і Міграції Міністерства Внутрішніх Справ Азербайджанської Республіки, який не було взято судом першої інстанції до уваги.

Більше того, згідно дата-штампу Державної прикордонної служби України, проставленому у паспорті громадянина Азербайджану № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній прибув на територію України 02.11.2014 через пункт пропуску "Харків", але перевіркою особи ОСОБА_4 за обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обліку інформації з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон "Аркан" було встановлено, що громадянин Азербайджану з персональними даними ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за паспортним документом № НОМЕР_2 не значиться, державний кордон України не перетинав. Цей факт підтверджує, що даний дата-штамп є підробленим, фальшивим.

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що невстановлена особа, яка ідентифікує себе як ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в'їхав на територію України під іншим паспортним документом, а до УДМС у Луганській області звернувся із заявою про оформлення набуття громадянства вже як ОСОБА_4, з недійсним, фальшивим паспортом громадянина Азербайджану № НОМЕР_2 та з недійсною, фальшивою датою-штампом, проставленому в зазначеному паспорті.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представників відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2014 р. до УДМС України в Луганській області зі Старобільського РВ УДМС у Луганській області надійшла заява та матеріали справи про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" від громадянина Азербайджану ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.59-60).

Згідно змісту заяви, підставою для набуття громадянства є постійне проживання на території України до 24.08.1991 р. батьків позивача, а саме матері ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідачем 26.11.2014 р. прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про громадянство України" ОСОБА_4 (а.с.60).

26.11.2014 р. УДМС України в Луганській області на ім'я позивача оформлено довідку про реєстрацію особи громадянином України №44/34, на підставі якої позивач 26.11.2016 р. був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с.64).

24.06.2016 р. на адресу УДМС України в Луганській області надійшов наказ Державної міграційної служби від 23.06.2016 р. №111/АГ "Про проведення безвиїзної (дистанційної) перевірки Управління ДМС України у Луганській області щодо дотримання вимог законодавства".

На виконання наказу ДМС України від 23.06.2016 р. №111/АГ, здійснено перевірку матеріалів справ про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 ЗУ "Про громадянство України", рішення за якими були прийняті УДМС України в Луганській області у період з 01.09.2014 р. по 31.12.2015 р., в тому числі і справи позивача.

За результатами проведеної службової перевірки законності набуття громадянства України ОСОБА_4 складено довідку №6.5/8776 від 09.08.2016 р. (а.с.62-63).

Згідно змісту довідки рекомендовано підготувати подання про скасування рішення УДМС України в Луганській області від 26.11.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 18.01.2001 "Про громадянство України".

На виконання вимог висновку було підготовлено подання №19 від 31.08.2016 р. та прийнято рішення про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 26.11.2014 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що громадянство України було набуто унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів разом з дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.92).

Начальником УДМС України в Луганській області 31.08.2016 р. (вих.№12/3-22190 від 01.09.2016р.) складено довідку про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням (а.с.93).

З огляду на вказані вище обставини, 31.08.2016 р. відповідачем прийнято рішення про скасування рішення УДМС України в Луганській області про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст.8 ЗУ "Про громадянство України" громадянином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей та фальшивих документів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що подана позивачем заява про оформлення набуття громадянства України з до даними до неї документами була перевірена фахівцями відповідача та за результатами чого відповідачем 26.11.2014 р. прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про громадянство України" ОСОБА_4.

Відповідачем не надано доказів та судом не встановлено фактів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення паспорту громадянина України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не мав права набути громадянство України.

Паспорт громадянина України було отримано позивачем на підставі Закону України "Про громадянство України".

Відповідач, виявивши допущене порушення процедурних норм посадовою особою державного органу та не довівши жодним чином протиправності дій позивача, встановив негативні наслідки саме для позивача, що є неприпустимим.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 31.08.2016 року про скасування рішення про набуття громадянства України громадянином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей на підставі ст. 21 ЗУ "Про громадянство України" недійсне, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 року (далі Закону №2235-ІІІ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону №2235-ІІІ громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках, а громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Як визначено приписами п.2 ст. 6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається за територіальним походженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №2235-ІІІ особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

В той же час, положеннями ст.17 Закону №2235-ІІІ передбачено, що громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 п.2 ст.19 Закону №2235-ІІІ підставами для втрати громадянства України є набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

При цьому, відповідно до приписів ст. 21 Закону №2235-ІІІ рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Згідно із ст. 24 Закону №2235-ІІІ, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: 1) встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; 2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами десятою дванадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 3) підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 4) прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 цього Закону; 5) скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону; 6) виконання рішень Президента України з питань громадянства; 7) видання особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України; 8) вилучення в осіб, громадянство яких припинено або стосовно яких скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон та видання довідок про припинення громадянства України; 9) ведення обліку осіб, які набули громадянство України, та осіб, які припинили громадянство України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, один раз на півріччя інформує Комісію при Президентові України з питань громадянства про виконання рішень Президента України з питань громадянства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження, передбачені частиною першою цієї статті, стосовно осіб, які проживають на території України.

Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 року №215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Згідно з п. 88 Порядку провадження, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п'ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п'ятої статті 9 Закону; частина п'ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Згідно з п.п. 96, 97 Порядку провадження, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в області.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в області або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Отже, за приписами вищенаведеного Порядку, рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України приймаються начальником головного управління (управління) міграційної служби в області або його заступником на підставі подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням став факт постійного проживання на території України,за адресою: АДРЕСА_2, станом на 24.08.1991 його матері - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджувалось записом у будинковій книзі, проте в ході перевірки відповідачем встановлено, що штампи реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання в будинковій книзі містять ознаки виправлень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. № 79-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До зазначеного переліку включене місто Брянка Луганської області.

Під час звернення у листопаді 2014 року до УДМС у Луганській області із заявою про оформлення набуття громадянства, перевірити факт прописки його матері ОСОБА_10 в м. Брянка не було можливим, оскільки органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження в м. Брянка Луганської області у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, а штампи, печатки, документи державних органів залишились на непідконтрольній українській владі території, що у свою чергу ставить під обґрунтований сумнів повідомлені позивачем відомості.

Крім того, до заяви про оформлення набуття громадянства Україні позивач додав паспорт громадянина Азербайджану № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданий 26.07.2010, копія якого долучена до матеріалів справи, з якого вбачається, що останній містить недостовірні відомості, з огляду на наступне.

З метою перевірки підстав для набуття громадянства України громадянами Азербайджану, Департамент з питань громадянства, паспортизації Державної міграційної служби України листом від 21.06.2016 № 6.3/6650-16 звернувся до Посольства Азербайджану Республіки в Україні щодо підтвердження або спростування інформації про документування осіб громадян Азербайджану, яким протягом 2014-2016 років оформлено набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, та надати інформацію чи перебувають вказані за списком громадяни (в тому числі і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1) в громадянстві Азербайджану.

У відповіді Консульського відділу Посольства Азербайджанської Республіки в Україні від 15.11.2016 № 4/kyv/86/16 зазначено, що за інформацією головного Управління Паспорта, Реєстрації і міграції Міністерства Внутрішніх справ Азербайджанської республіки на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Азербайджану не видавався, надіслані копії паспортів не ідентичні з виданими (копія знаходиться в матеріалах справи).

Також згідно дата-штампу Державної прикордонної служби України, проставленому у паспорті громадянина Азербайджану № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній прибув на територію України 02.11.2014 через пункт пропуску «Харків», але перевіркою особи ОСОБА_4 за обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обліку інформації з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон «Аркан» було встановлено, що громадянин Азербайджану з персональними даними ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за паспортним документом № НОМЕР_2 не значиться, державний кордон України не перетинав.

Крім цього в ході перевірки встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до заяви про оформлення набуття громадянства України позивачем було надано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, виданого 29.12.1963, зразка 1970 року, а на час народження позивача видавалися свідоцтва зразка 1939 року.

В заяві про оформлення набуття громадянства від 06.11.2014 ОСОБА_4 одночасно з ним просив оформити набуття громадянства за територіальним походженням його неповнолітнім дітям: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідачем звернуто увагу суду про те, що у свідоцтвах про народження дітей та у батьків у персональних даних є частка «ОСОБА_4» та «ОСОБА_4», а в копіях свідоцтва про народження - відсутні. Всі ці зазначені обставини викликають також обґрунтований сумнів щодо справжності свідоцтва про народження, які видані в хаотичному порядку: № 135720 від 18.01.2001; № 147819 від 31.03.2004; № 147829 від 30.11.2006; № 130020 від 01.12.2009; свідоцтво про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 видане 31.03.2004 до складання актового запису про народження: а/з № 234 від 04.05.2004.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вищенаведені обставини підтверджують те, що набуття позивачем громадянства України відбулося внаслідок подання останнім свідомо неправдивих відомостей та документів, які не можуть бути належними доказами певних фактів.

Правові висновки з приводу наведених вище обставин, які є схожими за суттю також узгоджуються висновками викладеними у постанові КАС Верховного Суду від 20.09.2018 р. по справі № 808/3217/18.

Колегія суддів зазначає, що в заяві про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням від 06.11.2014 № 44/34 позивача було попереджено, що у разі надання ним завідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів позивач втратить громадянство України на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України», про що свідчить особистий підпис ОСОБА_4

У відповідності до приписів ст. 21 Закону України «Про громадянство» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач довів правомірність прийнятого ним рішення від 31.08.2016р. про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 26.11.2014р. про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за територіальним походженням.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Посилання позивача на відсутність вироку суду в кримінальному провадженні, що набрав законної сили, яким ОСОБА_4 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 358 КК України (підроблення документів), не мають жодного юридичного впливу на спірні правовідносини, що склалися між сторонами у сфері громадянства. Ні вимогами Закону України «Про громадянство України», ні Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. №215 не поставлено в залежність прийняття рішення про скасування рішення управлінням ДМС України обласного значення про оформлення набуття громадянства України, від вчинення таких дій, та перебуває за межами такого правового регулювання. Тобто, відсутність доведеності факту вчинення кримінально - караного правопорушення з боку позивача в межах кримінальної справи, яка повинна була б бути на думку позивача за таких обставин, не спростовує правової можливості за об'єктивних обставин прийняти рішення щодо скасування такого оформлення.

В даному випадку, на законодавчому рівні, встановлена правова та процесуально обумовлена можливість для органу міграційної служби, яка є відповідальною за вирішення питань оформлення громадянства України, не залежно від тих чи інших обставин, які мали вплив на прийняття такого рішень, як то недбалість, неналежний контроль або помилка з боку працівників органу, або надання недостовірних або помилкових даних з боку відповідного суб'єкта звернення за оформленням громадянства, виправити таку помилку при її виявленні у той чи інший спосіб, в тому числі шляхом скасування рішення щодо оформлення громадянства набутого у відповідний спосіб, який не можна вважати, як таке, що набуто на законних підставах. Сторона відповідача при прийнятті такого рішення, за встановлених обставинах справ дійшла цілком законного та обґрунтованого висновку. Не зважаючи на ті доводи сторони позивача, що від був позбавлений можливості подати свої пояснення, документи до сторони відповідача під час вирішення питання щодо скасування громадянства, в той же час, скориставшись своїм правом на судовий захист та оскарження, стороною позивача жодним належним та допустимими доказами не спростовано такі обставини та суперечливості, які надали можливості для прийняття відповідачем спірного рішення.

Тобто, в своїй сукупності встановлених фактичних обставин справи, спростовується факт належного набуття позивачем громадянства України, а тому не можна вважати, що позивач під час прийняття спірного рішення, допустив порушення ст.2 ст.19 Конституції України.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Суд першої інстанції не врахував вищевказаних обставин, не надав їм правової оцінки, та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 520/9237/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 22.04.2019 року