Справа № 160/8370/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8370/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрєврокровля

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року (головуючий суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрєврокровля

до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрєврокровля» (далі Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (далі Відповідач) в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА110010/2018/600027/1, №UА110010/2018/600028/1, №UА110010/2018/600029/1 та №UА110010/2018/600030/1, прийняті Відповідачем 12.10.2018 року.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що в першій частині оскаржуваних рішень, в яких йде мова про документи, надані початково разом із митними деклараціями, відсутні обґрунтування того, що виявлена хоча б одна з 5 обставин, за яких посадова особа митниці мала право вимагати подання додаткових документів із застосуванням ч.3 та ч.4 ст. 53 Митного кодексу України. Крім того, частина з безпідставно витребуваних посадовими особами Відповідача документів і так була надана декларантом в комплекті документів під час подання митних декларацій, через що вимога про повторне надання тих самих документів суперечить вимогам законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.174-178).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що з урахуванням позиції декларанта щодо відмови у наданні додаткових документів посадовою особою митниці правомірно здійснено процедуру обрання методу визначення митної вартості товару, проведено контроль співставлення, що знайшло своє відображення у графі 33 Рішення про коригування митної вартості від 12.10.2018 р. №UA110010/2018/600029/1. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій. Натомість, Позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповноту зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що в першій частині оскаржуваних рішень, в яких йде мова про документи, надані початково разом із митними деклараціями, відсутні обґрунтування того, що виявлена хоча б одна з 5 обставин, за яких посадова особа митниці мала право вимагати подання додаткових документів із застосуванням ч.3 та ч.4 ст. 53 Митного кодексу України. Також Позивач вказує, що частина з безпідставно витребуваних посадовими особами Відповідача документів і так була надана декларантом в комплекті документів під час подання митних декларацій, через що вимога про повторне надання тих самих документів суперечить вимогам законодавства. Крім того, Позивач зазначає, що Відповідачем не виконані вимоги ч. 2 ст. 59 Митного кодексу України щодо обовязку взяття за основу операцій з ідентичними товарами, які мають бути однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній, зокрема, зазначає, що надані Позивачем документи не містять в повному обсязі інформації, яка піддається обчисленню, щодо складових митної вартості.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.10.2018 року ТОВ «Укрєврокровля» () звернулось до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару: «Металоконструкції з чорних металів, виготовлені з листового матеріалу: сендвіч панелі теплоізольовані, що складаються з трьох шарів», що надійшов на митну територію України відповідно до контракту від 24.08.2018 р. № 24/08/18-3/2018, укладеного Позивачем з компанією ООО «АDАМІЕТZ» Польща, яка є виробником товару, торгівельна марка «АRPANEL». До митниці подано електронні митні декларації №UА110010/2018/006494, №UА110010/2018/006496, №UА110010/2018/006497 та №UА110010/2018/006498.

Позивачем до митного оформлення за кожною декларацією надано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 24.08.2018 р. № 24/08/18-3/2018; специфікація до зовнішньоекономічного контракту; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг; банківський платіжний документ; автомобільна накладна (СМИ); документ, що підтверджує вартість перевезення (довідка). Повний перелік документів, наданих до митного оформлення, зазначений у графі 44 ЕМД та відповідно у Картці відмови. За контрактом та специфікацією товар поставляється на умовах поставки FСА Strzelce Opolskie згідно ІНКОТЕРМС. Зазначений термін «франко-перевізник означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.

Митна вартість товару заявлена Позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ). Зокрема, у декларації митної вартості до ЕМД від 09.12.2018 р. №UA110010/2018/006497 зазначено наступне: Розділ А основа для розрахунку зазначено вартість товару в іноземній валют: 6170, 19 EUR (198922, 6990 грн.); Розділ Б складові митної вартості (грн.) графа 20 витрати на транспортування де України м/п «Краковець» 16000, 00 грн. Таким чином заявлена митна вартість - 6666,48 EUR (214922,70 грн.) або в перерахунку на одиницю виміру 1,15 EUR/кг (1,358646 дол/кг).

Також судом встановлено, що посадовою особою Дніпропетровської митниці здійснено відповідно до п.4.1. ст.54 МКУ контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. 12.10.2018 року Дніпропетровською митницею ДФС прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UА110010/2018/600027/1, №UА110010/2018/600028/1, №UА110010/2018/600029/1 та №UА110010/2018/600030/1, за якими митна вартість товару скоригована в сторону збільшення та у яких вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

На підставі рішень 12.10.2018 р. Дніпропетровською митницею ДФС оформлені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110010/2018/00057, №UА110010/2018/00058, №UА110010/2018/00059 та №UА110010/2018/00060

Відповідно до частини 6 статті 54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 55 МКУ визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до частини 1 статті 57 МКУ визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 МКУ).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 МКУ).

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).

Згідно з частиною 8 статті 57 МКУ у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 58 МКУ передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У спірних правовідносинах посадовою особою Дніпропетровської митниці здійснено відповідно до п.4.1. ст.54 МКУ контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Кодексу, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Про результати контролю направлено на скриньку декларанта в електронному повідомленні.

Так, Відповідачем, зокрема, зазначено:

1) Відповідно до п.2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій. Відповідно до вимог п.2.5. наказу МФУ від 30.05.12 №631 Правильність перекладу документів, що надаються Декларантом відповідно до статті 254 Кодексу, засвідчується шляхом вчинення напису «Перекладено вірно», проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. Прошу надати переклади документів, що надані до митного оформлення згідно гр. 44.

2) Контракт від 24.08.2018 №24/08/18-3/2018 (далі - Контракт) містить певні недоліки стосовно його оформлення, а саме пункти Контракту 6.6, 10.2 та 10.3 повторюються на різних сторінках та знаходяться у різних частинах сторінки. Зазначене може свідчити про недостовірність наданого до митного контролю зовнішньоекономічного Контракту.

3) Відповідно до п.2.2 Контракту Ціна Контракту включає експортну упаковку та маркування, відповідно до п.3.1 умови поставки згідно дійсного Контракту FCA Strzelce Opolskie.

Відповідно до міжнародних правил Іncoterms-2000 Продавець має обов'язок по завантаженню товару на транспортний засіб Покупця. П.2.2 не містить інформації щодо включення до ціни оцінюваного товару витрат по навантаженню.

4) Відповідно до п.4.1 Контракту Покупець здійснює передплату в розмірі 50% товару протягом 15 календарних днів з моменту підписання специфікації і Контракту, якщо інше не передбачене в додатках. Оплата залишкових 50% оплати здійснюється перед завантаженням товару.

Специфікація від 24.08.2018 №1 не містить інформації щодо інших умов та строків оплати. Відповідно до наданих платіжних доручень від 10.09.2018 №1 та від 12.09.2018 №2 встановлено, що оплата на суму 48163,38 євро здійснена з порушенням термінів передбачених п.4.1 Контракту. Оплата здійснена не в повному обсязі, що суперечить п.4.1 Контракту.

Крім того, загальна сума Специфікації 96328,74 євро. За платіжними дорученнями наданими до митного оформлення сплачено 48163,38 євро. За умовами контракту сума товару за Специфікацією повинна бути сплачена до відвантаження товару, однак, документів на підтвердження оплати Позивачем не надано.

5) Відповідно до п.7.3 Контракту передбачене надання документів згідно з переліком, копія декларації країни експорту до митного контролю не надана.

Згідно гр.44 МД зазначено відомості про документ під кодом 4301 (Договір (контракт) про перевезення) від 28.09.2018 № 28/09/01, який до митного контролю також не надано.

З урахуванням викладеного з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2, 3 ст.53 МКУ, в рамках проведення консультацій, декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. Декларанта також повідомлено про можливість надання за власним бажанням додаткові документи згідно п.6 ст.53 МКУ.

За обставинами здійснення митного оформлення цієї партії товару, декларантом 12.10.2018 р. направлено до митниці наступні документи: прайс лист від виробника б/н від 01.08.2018; висновок ТПП ГО-2242 від 11.10.2018; копію митної декларації країни відправлення від 03.10.2018 №РL381010Т0141026; переклади документів (декларації ефективності, інвойс, пакувальний лист); договір про перевезення від 28.09.2018 № 28/09/01; лист пояснення.

За результатами розгляду цих документів посадовою особою митниці в електронному повідомленні зазначено наступне.

1) У наданому висновку Дніпропетровської ТПП ГО-2242 від 11.10.2018 у наведеному діапазоні цін на подібну продукцію відсутні посилання на країну походження товарів, сировину, з якої вироблені аналогічні товари, а також період. Жодних розрахунків або детального аналізу формування ціни експерт не навів, але при цьому у зазначеному висновку відсутні відомості щодо комерційних умов поставки подібних товарів, зазначених експертом. Висновок експерта ТПП базувався на відповіді виробника щодо вартості товару, але у наданому документі вартість товару зазначена на рівні 24,76 євро/кв.м., без урахування умов поставки товару FСА Strzelce Opolskie (РL).

У висновку експерта вартість товару надана на рівні 24,76 євро/кв.м., з урахуванням умов поставки FСА Strzelce Opolskie (РL). Зазначене може свідчити про не включення складових митної вартості, передбачених п.10 статті 58 МКУ, до вартості товару наведених на сторінці 3 висновку ТПП, та при їх включені не відповідатиме рівню заявлених цін.

2) Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), на комерційних умовах поставки FСА Strzelce Opolskie (РL), Покупець (ТОВ «Укрєврокровля») зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару.

З урахуванням положень статті 58 МКУ та умов поставки (FСА), проведено перевірку розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірку повноти включення транспортної складової до заявленої декларантом митної вартості товару. У підтвердження транспортних витрат декларантом надано до митного оформлення: договір від 28.09.2018 № 28/09/01, рахунок №11, виданий ТОВ «АЛІВ БУД», довідку транспортних витрат ТОВ «АЛІВ БУД».

До ціни товару не включена обов'язкова складова митної вартості відповідно до вимог п.10 статті 58 МКУ - експедиторські витрати.

3) Відповідно до п.4.1 Контракту Покупець здійснює передплату в розмірі 50% товару протягом 15 календарних днів з моменту підписання специфікації і Контракту, якщо інше не передбачене в додатках. Оплата залишкових 50% оплати здійснюється перед завантаженням товару. Специфікація від 24.08.2018 №1 не містить інформації щодо інших умов та строків оплати.

Відповідно до наданих платіжних доручень від 10.09.2018 №1 та від 12.09.2018 №2 встановлено, що оплата на суму 48163,38 євро здійснена з порушенням термінів передбачених п.4.1 Контракту. Оплата здійснена не в повному обсязі, що суперечить п.4.1 Контракту.

У наданих додаткових документах відсутні документальне підтвердження щодо здійснення оплати у в повному обсязі або що продавець не вважає це порушенням Контракту.

4) Для підтвердження країни походження товару декларантом надано сертифікат з перевезення (походження) товару за формою «EUR.1» № 0018812 від 03.10.2018 у якому у гр.4 зазначена країна походження Польща, але у декларації декларантом країною походження зазначено «EU».

На вимогу митного органу підприємством надіслано прайс-лист б/н від 01.08.2018. Даний документ містить лише відомості щодо вартості одного типу продукції, що не дає можливості порівняти з вартістю інших подібних товарів виробництва "ADAMIETZ SP. Z.O.O.".

Зазначені в повідомленнях митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару, відсутність документального підтвердження повноти включення витрат відповідно до положень ч.10 ст.58 МКУ, унеможливили застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно до п.4 ст.59 МКУ, ціна договору щодо ідентичних або подібних товарів береться за основу для визначення митної вартості, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних умовах. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Згідно з п.3 ст.59 МКУ, незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Так, Відповідачем проведено консультацію з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідачем проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах митних органів.

В порядку проведення консультації, відповідно до ст.57 МКУ, в якості обміну інформацією декларанта повідомлено про наступне.

Рівень заявленої декларантом митної вартості товару - 1,358646 дол. США/кг.

У органу ДФС наявна інформація щодо митного оформлення ввезеного подібного товару із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) товару № 1 «Сендвіч панелі АRPANEL» визнано на рівні 1,98 дол. США/кг (1,71 євро/кг) за МД від 23.08.2018 № UA209160/2018/6374, від 26.08.2018 № UA209200/2018/13947.

Митна вартість, визначена митницею, згідно з положеннями ст.59 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів та зборів митних вартостях за якими ввезений аналогічний товар (враховуючи фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник) товару № 1 «Сендвіч панелі АRPANEL» визначено нарівні 1,98 дол.США/кг (1,71 євро/кг) за МД від 23.08.2018 №UA209160/2018/6374, від 26.08.2018 №UА209200/2018/13947.

З урахуванням зазначеного, митну вартість товарів, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, за методом 2а) вартість операції з ідентичними товарами (ст.59 МКУ).

Таким чином, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12.10.2018 р. №UA110010/2018/600027/1. Також, посадовою особою Відповідача у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012 р. № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 р. за №883/21195 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також, посадовою особою митниці зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог Митного кодексу. У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, Позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано Картку відмови №UA110010/2018/00057.

Відповідно до ст.264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

В силу ч.7 ст.55 МКУ, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст. 307 МКУ.

Декларант Позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 17.10.2018 р. №UA110010/2018/006681.

Судом також встановлено, що обставини здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару за ЕМД №UA110010/2018/006496 є ідентичними з описаними вище.

Митна вартість товару заявлена декларантом шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МКУ.

Зокрема, у декларації митної вартості зазначено наступне: Розділ А основа для розрахунку зазначено вартість товару в іноземній валюті 6367, 3900 EUR (205280, 2919 грн.); Розділ Б складові митної вартості (грн.) графа 20 витрати на транспортування до України м/п «Краковець» 16000, 00 грн.

Таким чином заявлена митна вартість - 6863,68 EUR (221280,29 грн.) або в перерахунку на одиницю виміру 1,15 EUR/кг (1,358646 дол/кг). За результатами заходів контролю посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості від 12.10.2018 р. №UA110010/2018/600030/1, яким рівень митної вартості скориговано із застосуванням методу 2 а) до рівня 1,71 EUR/кг.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, Позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано Картку відмови №UA110010/2018/00060.

Декларант Позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 17.10.2018 р. №UA110010/2018/006680.

Термін дії гарантійних зобов'язань спливає у січні 2019 р. Станом на 19.12.2018 р. Позивач не звертався до митниці та не надавав документи для вирішення питання чинності рішення про коригування митної вартості.

Судом встановлено, що обставини здійснення контролю митної вартості товару за поданою декларантом ЕМД № UA110010/2018/006498 є ідентичними з описаними вище.

Митна вартість товару заявлена декларантом шляхом подання декларацій митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МКУ.

Зокрема, у декларації митної вартості зазначено наступне: Розділ А основа для розрахунку зазначено вартість товару в іноземній валюті 6170,1900 EUR (198922, 6990 грн.); Розділ Б складові митної вартості (грн.) графа 20 витрати на транспортуванню до України м/п «Краковець» 10000, 00 грн.

Таким чином заявлена митна вартість - 6480, 37 EUR (208922,70 грн.) або в перерахунку на одиницю виміру 1,15 EUR/кг (1,358646 дол./кг).

До митного оформлення було надано аналогічний пакет документів, але перевезення вантажу було здійснено на підставі іншого договору-перевезення.

Так, за змістом електронного повідомлення, надісланого декларанту за результатами перевірки документів, графа 44 ЕМД містить інформацію про документ за кодом 4301 (Договір (контракт) про перевезення) від 17.07.2015 № ШЛВ270718-33, який до митного контролю не надано. Довідка про експедиційно-транспортні витрати надана ФОП ОСОБА_1

У відповідь на електронне повідомлення декларантом направлено копію договору транспортного експедирування № ШЛВ260718 від 17.07.2018, укладеного ТОВ «Укрєврокровля» з ФОП ОСОБА_1, яка є експедитором. За змістом розділу 6. Порядок розрахунків цього договору платежі за послуги експедитора здійснюється за договірними цінами, в терміни та на умовах визначених сторонами у Заявці. Платою експедитору є кошти сплачені клієнтом експедитору за виконання договору транспортного експедирування. Однак, жодний документ, наданий до митного оформлення не містить інформації про вартість експедиторських послуг.

За результатами заходів контролю, з урахуванням позиції декларанта щодо відмови у наданні додаткових документів, посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості від 12.10.2018 р. №UA110010/2018/600028/1, яким рівень митної вартості скориговано із застосуванням методу 2 а) до рівня 1,71 EUR/кг.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, Позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано Картку відмови №UA110010/2018/00058.

Декларант Позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 17.10.2018 р. №UA110010/2018/006672.

Термін дії гарантійних зобов'язань спливає у січні 2019 р. Станом на 19.12.2018 р. Позивач не звертався до митниці та не надавав документи для вирішення питання чинності рішення про коригування митної вартості.

Судом встановлено, що обставини здійснення контролю правильності визначення митної вартості партії товару за ЕМД №UA110010/2018/006494 ідентичні оформленню партії товару за ЕМД №UA110010/2018/006498.

Комплект наданих до митного оформлення документів ідентичний.

З урахуванням позиції декларанта щодо відмови у наданні додаткових документів, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно правомірності здійснення процедури обрання методу визначення митної вартості товару, проведення контролю співставлення, що знайшло своє відображення у графі 33 Рішення про коригування митної вартості від 12.10.2018 р. №UA110010/2018/600029/1.

Декларант Позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 17.10.2018 р. №UA110010/2018/006673.

Термін дії гарантійних зобов'язань спливає у січні 2019. Станом на 19.12.2018 Позивач не звертався до митниці та не надавав документи для вирішення питання чинності рішення про коригування митної вартості.

З огляду на вищевикладене Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність оскаржуваних рішень, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 07 лютого 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрєврокровля» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі №160/8370/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 23 квітня 2019 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова