Справа № 826/5928/17
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5928/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Григорович П.О. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС м. Києва на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Октава Фінанс" до Головного управління ДФС м. Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000832 від 24.02.2017 р., -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Октава Фінанс» звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС м. Києва в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.02.2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Октава Фінанс» здійснює діяльність з обміну валют на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій від 20.11.2015 року №165, виданої Національним банком України.

Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку пункту обміну валют ТОВ «ФК Октава Фінанс», розташованого за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Незалежності, 11.

За результатами фактичної перевірки, контролюючим органом складено акт від 03 лютого 2017 року №000003 (далі по тексту - акт перевірки), в якому зафіксовано: проведення операції з купівлі-продажу іноземної валюти без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку реєстратора розрахункових операцій та без роздрукування розрахункового документа, що підтверджує виконання цієї операції; не оприбуткування у встановленому порядку в касовій книзі в день фактичного надходження коштів в сумі 58 665,96 грн.

На думку посадових осіб контролюючого органу, відповідальних за складання акту перевірки, позивачем порушено вимоги п.п. 2, 5 ст. 4 Закону №265/95-ВР та п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.02.2017 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 293 329,80 грн. (далі по тексту - оскаржуване ППР).

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване ППР, звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату проведення фактичної перевірки, у позивача не настав обов'язок використовувати у своїй діяльності реєстратор розрахункових операцій, а тому доводи відповідача щодо порушення позивачем п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року, є необґрунтованими.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі по тексту - Закон № 265/95-ВР) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, поміж іншого:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

4) забезпечувати цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій та незмінність його конструкції та програмного забезпечення;

5) у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону №265/95-ВР, форма, зміст та порядок ведення розрахункових документів при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, встановлюється Національним банком України за погодженням з органом доходів та зборів.

Наказом Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року №547 затверджено Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, (далі по тексту - Порядок №547), який набув чинності з 26 липня 2016 року.

Згідно з п. 1 розділу І Порядку №547, цей Порядок поширюється на усіх суб'єктів господарювання та їх представників (уповноважених осіб), які здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до п.п. 1, 2 глави 2 розділу ІІ Порядку №547, уповноважені банки, уповноважені фінансові установи, національний оператор поштового зв'язку та їх агенти (далі - суб'єкти господарювання), що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти у пунктах обміну іноземної валюти, касах фінансових установ, касах відокремлених підрозділів фінансових установ, касах відділень поштового зв'язку національного оператора поштового зв'язку (далі - пункти обміну валюти), для здійснення операцій з купівлі-продажу валюти зобов'язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку, виконати його персоналізацію, опломбувати та перевести у фіскальний режим роботи.

Реєстрації в контролюючих органах підлягають РРО, модифікації яких включені до Державного реєстру РРО, зі сферою застосування «операції з купівлі-продажу іноземної валюти» за умови, що строк служби, встановлений в технічній документації на РРО, не вичерпався, а також з урахуванням строків первинної реєстрації, встановлених Державним реєстром РРО.

При цьому, згідно з абз. 2 п. 1 розділу І Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 грудня 2002 року №502, (далі по тексту - Інструкція №502), визначено, що банки, фінансові установи здійснюють операції з готівковою іноземною валютою на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій.

Згідно з абз. 2 п. 7 розділу ІІ Інструкції №502, фінансова установа, її відокремлені підрозділи та пункти обміну валюти мають право розпочинати роботу після реєстрації РРО в органі доходів і зборів.

Пунктом 3 Постанови Правління Національного Банку України від 29 грудня 2015 року №983 «Про внесення змін до Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України», якою внесено зміни до Інструкції №502 встановлено, що вищенаведені положення абз. 2 п. 7 розділу ІІ Інструкції №502 набирають чинності через шість місяців із дня затвердження Державною фіскальною службою України Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, до якого внесено модель реєстратора розрахункових операцій, що застосовується для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу готівкової іноземної валюти.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що обов'язок фінансових установ, їх відокремлених підрозділів та пунктів обміну валюти використовувати у своїй діяльності реєстратор розрахункових операцій вникає з моменту спливу шестимісячного строку з дня затвердження Державною фіскальною службою України Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, до якого внесено модель реєстратора розрахункових операцій, що застосовується для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу готівкової іноземної валюти.

16.06.2016 року наказом ДФС України № 535 затверджено Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, до якого внесено модель реєстратора розрахункових операцій, що застосовується для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу готівкової іноземної валюти.

Однак, до моменту спливу шестимісячного строку, встановленого п. 3 Постанови Правління Національного Банку України від 29 грудня 2015 року №983 «Про внесення змін до Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України», вказаний наказ був скасований наказом ДФС України № 813.

У подальшому, ДФС України прийнято ряд наказів «Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій», при цьому попередні накази скасовані із прийняттям наступного, а саме: накази від 14 грудня 2016 року №1019, від 17 лютого 2017 року №102, від 20 квітня 2017 року №275, від 07 червня 2017 року №406, від 18 грудня 2017 року №854.

Станом на дату проведення фактичної перевірки ТОВ «ФК «Октава Фінанс», чинним був наказ ДФС України «Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій» від 14.12.2016 року № 1019.

В той же час, Положення абз. 2 п. 7 розділу ІІ Інструкції №502 щодо обов'язку використання реєстратора розрахункових операцій, з урахуванням норм п. 3 Постанови Правління Національного Банку України від 29 грудня 2015 №983 «Про внесення змін до Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України», мали набути чинності лише з 14.06.2017 року, тобто через шість місяців після 14.12.2016 року.

В контексті наведеного, стосовно доводів відповідача про не оприбуткування готівкових коштів у встановленому порядку в касі в сумі їх фактичного надходження згідно опису готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджений постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320 (далі по тексту - Положення № 637).

Відповідно до п. 2.6 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Враховуючи, що позивачем, згідно положень ч. 3 ст. 9 Закону № 265/95-ВР, РРО та РК не застосовуються при виконанні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, оскільки вказані операції виконуються в операційній касі фінансової установи з оформленням розрахункових документів, відповідно до положень нормативних актів Національного банку України, відповідно, висновок відповідача про порушення позивачем приписів п. 2.6 Положення про ведення касових операцій, що призвело до не оприбуткування готівкових коштів у встановленому порядку в касі є необґрунтованим та незаконним.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що станом на дату проведення фактичної перевірки ТОВ «ФК «Октава Фінанс», у останнього не настав обов'язок використовувати у своїй діяльності реєстратор розрахункових операцій.

Аналіз наведених положень дає підстави колегія суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що податковим органом не доведена правомірність та обґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС м. Києва - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст рішення виготовлено 22.04.2019 року