Справа № 243/9945/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року справа №243/9945/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.,

Сіваченка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (головуючий І інстанції - Старовецький В.І.) від 20 березня 2019 року (повний текст рішення складено 20 березня 2019 року) у справі №243/9945/17 за позовом ОСОБА_2 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про поновлення строку на оскарження неправомірних дій та прийняття позову до розгляду щодо припинення нарахування та невиплати пенсії з лютого 2016 року неправомірними; зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії з лютого 2016 року, нарахувати та сплачувати пенсію надалі та виплатити виниклу заборгованість з виплати пенсії з лютого місяця 2016 року, допущення негайного виконання постанови суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнень за один місяць; зобов'язання подати до суду звіт про виконання постанови у строк один місяць отримання постанови після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 06 березня 2018 року, позовні вимоги задоволені; визнані протиправними дії щодо невиплати пенсії з березня 2016 року; зобов'язано поновити нарахування і виплату пенсії та виплатити заборгованість за період, починаючи з березня 2016 року, на рахунок відкритий у акціонерному товаристві «Ощадбанк».

Цим же рішенням на УПФУ покладено обов'язок в місячний термін після набуття ним законної сили подати до Слов'янського міськрайонного суду звіт про його виконання (а.с.27-30).

18 березня 2019 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з заявою про встановлення судового контролю, поданою відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій просив зобов'язати відповідача подати до суду звіт про виконання рішення від 22 грудня 2017 року по справі за 243/9945/17 у строк десять календарних днів з дня задоволення даного клопотання (а.с.63).

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2019 року заява про встановлення судового контролю повернута заявникові.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неврахування практики Європейського суду з прав людини. Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що положення ст. 382 КАС України кореспондуються з положеннями ст. 383 цього Кодексу. Позивач зазначив, що під час ухвалення рішення у справі суд першої інстанції встановив судовий контроль за його виконанням, поклавши на відповідача обов'язок подати відповідний звіт. Незважаючи на це, відповідач рішення суду не виконав і звіт не надав, а суд першої інстанції не проконтролював виконання УПФУ вимоги щодо подання звіту. Позивач також зазначив, що судовий контроль, передбачений ст. 382 КАС України, є окремою формою контролю за виконанням судового рішення без участі державного виконавця і відкриття виконавчого провадження. Це свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції стосовно застосування положень ст. 383 КАС України до спірних правовідносин та про наявність підстав для повернення поданої позивачем заяви на підставі абзацу другого частини п'ятої ст. 383 цього Кодексу.

Одночасно з поданням апеляційної скарги позивач просив суд апеляційної інстанції розглянути без його участі в порядку письмового провадження.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту другого частини першої ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: 1) зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ст. 382 КАС України); 2) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання (ст. 383 КАС України), 3) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, приватного виконавця (ст. 287 КАС України).

Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду та, відповідно, - наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них.

Таким чином, вимог до заяви, визначені частинами другою-третьою ст. 383 КАС України, не можуть бути застосовані до заяв, поданих з вимогами, передбаченими ст. 382 цього Кодексу, а саме - про зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення, а також про накладення штрафу.

Такий підхід відповідає висновкам щодо застосування норм процесуального права, викладеним в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 556/2081/17 (провадження № К/9901/39970/18).

Зі змісту заяви, поданої позивачем вбачається, що заявник порушував питання щодо зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення у справі №243/9945/17, а не оскаржував рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені ним на виконання рішення суду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно застосував вимоги щодо форми і змісту заяви, передбачені ст. 383 КАС України, постановив ухвалу про повернення заяви позивачу на підставі абзацу другого частини п'ятої ст. 383 КАС України з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що порушення наведених норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2019 року у справі № 243/9945/17 - задовольнити.

Скасувати ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2019 року та направити адміністративну справу № 243/9945/17 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 23 квітня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т. Г. Гаврищук

Судді: А. А. Блохін

І. В. Сіваченко