Справа № 200/4279/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

23 квітня 2019 р. Справа №200/4279/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративий суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 4070 від 13.12.2016 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, зобовязання Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2016 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, час роботи ОСОБА_1 з 26.06.1992 року по 28.04.1995 року монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій в Маріупольському спеціалізованому управлінні фірми Проммонтаж -22 ВАТ Промтехмонтаж-2 та час перебування на інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом, починаючи з 29.04.1995 року по 24.10.2016 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 4070 від 13.12.2016 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, зобовязання Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2016 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, час роботи ОСОБА_1 з 26.06.1992 року по 28.04.1995 року монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій в Маріупольському спеціалізованому управлінні фірми Проммонтаж -22 ВАТ Промтехмонтаж-2 та час перебування на інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом, починаючи з 29.04.1995 року по 24.10.2016 року.

Разом з позовною заявою позивачем надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що Управлінням Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області прийнято рішення № 4070 від 13.12.2016 року про відмову в перерахунку пенсії. Позивач зазначає, що він у встановлений законом строк не звернувся до суду з поважних причин, оскільки, по-перше намагався вирішити спір в досудовому порядку, а саме звертався до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, Міністерства соціальної політики України. Позивач вказує на те, що вирішити спір в досудовому порядку виявилось не неможливо. Крім того, позивач зазначає, що з 07.03.2018 року він перебував на лікуванні після отримання перелому.

Також, позивач вказує на те, що не може бути обмежено строком його право на отримання пенсії, у справах з вимогами, повязаними з виплатою пенсії, яка за своєю правовою природою є не одноразовою виплатою, не застосовується шестимісячний строк для звернення до суду із даним позовом.

З огляду на вищевикладене позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду визначений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивачем надано суду відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позивач зазначає, що ним доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22 квітня 2019 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не зявились, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України (у редакції чинній на момент винесення спірного рішення), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

15.12.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його в новій редакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи

Відповідно до частини 1, 2 статті 122 Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 24.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії.

Рішенням № 4070 Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя відмовлено в перерахунку пенсії від 13.12.2016 року, у звязку з відсутністю необхідних довідок в призначенні пенсії.

Позивачем не спростовується той факт, що спірне рішення отримано ним у грудні 2016 року.

Отже, позивач протягом 6 місяців з дня отримання рішення № 4070 від 13.12.2016 року про відмову в перерахунку пенсії повинен звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії від 20.03.2019 року, яка зареєстрована судом 25.03.2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з порушенням шестимісячного строку звернення до суду визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме більше ніж двох років з моменту винесення спірного рішення.

Позивач в обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду посилався на те, що він у досудовому порядку намагався вирішити спір, а саме звертався до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації.

Суд вказує на те, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обовязковими згідно із законом.

Так, позивачем до позовної заяви долучено лист Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 02.10.2017 року № 17964/02, відповідно до якого розяснено порядок призначення пенсії за віком та наведений перелік документів необхідних для звернення до органів Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії (а.с. 44).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.06.2018 року № 2046-Л-03 позивача повідомлено про те, що з 01.03.2018 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до закону №1058 (а.с. 43)

Як вбачається з листів Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 13.09.2018 року № 56.3.6-48222-56.3.6.1 та від 20.09.2018 року № Л-0902-15-1.4.3-303 уповноваженими особами департаменту було здійснено перевірку матеріалів пенсійної справи позивача (а.с. 40-42).

Отже, зі змісту наданих позивачем листів вбачається, що позивач не оскаржував прийняте Управлінням Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя рішення № 4070 про відмову в перерахунку пенсії від 13.12.2016 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення (листування) позивача з УПФ та Департаментом соціального захисту населення не є досудовим порядок вирішення даного спору.

Відповідно під досудовим врегулюванням спору слід розуміти звернення до органу, що приймав рішення з вимогою перегляду рішення або оскарження рішення до вищестоящого органу Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що законодавцем прийнято порядок розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затверджений Постанова правління Пенсійного фонду України 12.10.2007 року N 18-6.

Цей Порядок визначає процедуру подання та розгляду скарг на рішення про призначення, перерахунок, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, виплаті пенсій (далі - рішення), прийняті головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннями Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також обєднаними управліннями (далі - органи, що призначають пенсії).

Пунктом 2 Порядку № 18-6 передбачено, що у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення у органі Пенсійного фонду України вищого рівня.

Згідно п. 4 Порядку № 18-6 скарга на рішення управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також обєднаними управліннями подається відповідно до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні органи Пенсійного фонду України), на рішення регіональних органів Пенсійного фонду України - до Пенсійного фонду України та супроводжується документами, що свідчать про прийняття неправильних рішень.

Скарга може бути подана до органу Пенсійного фонду України вищого рівня протягом одного року з моменту прийняття рішення, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення заявника з прийнятим рішенням.

З матеріалів справи не вбачається, що позивачем були здійснені заходи визначені Порядком № 18-6.

Отже, суд не приймає посилання позивача на те, що він намагався вирішити спір в досудовому порядку, оскільки позивачем не надано суду відповідних доказів, які б свідчили про зазначені обставини.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач вперше звернувся до Пенсійного фонду України після десяти місяців з моменту винесення спірного рішення.

Також, суд зазначає, що у вищенаведених листа позивачу було розяснено право звернення позивача за захистом своїх прав до суду, однак позивач у встановлені законом строки не скористався цим право.

Стосовно посилання позивача на те, що з березня 2018 року він перебував на лікарняному та не мав можливості своєчасно звернутися до суду, суд зазначає, що спірне рішення управлінням Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя було прийнято ще у 13 грудня 2016 року, отже на думку суду у позивача було достатньо часу для звернення до суду за захистом своїх прав, а саме більше одного року, однак позивач зазначеним правом не скористався.

Також, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 03.01.2018 року згідно його особистої заяви переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що положення Кодексу адміністративного судочинства України визначаєть, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд вказує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач не скористався цією можливістю у встановлений законом шестимісячний строк, який обчисляється з 13 грудня 2016 року, оскільки звернулася до суду з адміністративним позовом лише 20 березня 2019 року, тобто з пропущеним шестимісячного строком звернення до суду.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає, що позивачем не наведено поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, та не надано доказів, які б підтверджували, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення до суду.

З огляду на вищевикладене суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 4070 від 13.12.2016 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, зобовязання Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2016 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, час роботи ОСОБА_1 з 26.06.1992 року по 28.04.1995 року монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій в Маріупольському спеціалізованому управлінні фірми Проммонтаж -22 ВАТ Промтехмонтаж-2 та час перебування на інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом, починаючи з 29.04.1995 року по 24.10.2016 року без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 4070 від 13.12.2016 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, зобовязання Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2016 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, час роботи ОСОБА_1 з 26.06.1992 року по 28.04.1995 року монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій в Маріупольському спеціалізованому управлінні фірми Проммонтаж -22 ВАТ Промтехмонтаж-2 та час перебування на інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом, починаючи з 29.04.1995 року по 24.10.2016 року залишити без розгляду.

Після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, позивач має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 23 квітня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.