Справа № 640/369/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2019 року № 640/369/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій

у місті Києві

до приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет»

про застосування заходів реагування

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (надалі - позивач, ДСНС, адреса: 01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 13, ) до приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» (надалі - відповідач, ПрАТ «ВНЗ КСУ», адреса: 03680, місто Київ, вулиця Анрі Барбюса, будинок 9, ), в якій позивач просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень 2-го та 3-го поверхів будівлі приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет», розташованого за адресою: вулиця Олександра Архіпенка, 10г в Оболонському районі міста Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення та накладення печаток на вхідні двері 2-го та 3-го поверхів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем порушено вимоги пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей.

Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі направлена на адресу відповідача та отримана уповноваженою особою відповідача 11 лютого 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на день ухвалення рішення, відповідач відзиву на позовну заяву не надав з невідомих суду причин.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2017 року №1107 «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу Міністерства внутрішніх справ України від 02 листопада 2015 року №1337, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 листопада 2015 року за №1467/27912, Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, затвердженого наказом ДСНС України від 04 лютого 2013 року №3 та наказів Державної регуляторної служби України від 16 листопада 2017 року №139 «Про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2018 рік», ДСНС України від 24 листопада 2017 року №627 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю)», Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві видано Наказ (з основної діяльності) від 17 жовтня 2018 року № 625 «Про проведення планових перевірок», відповідно до пункту 1 якого начальникам районних управлінь, УОЗЗЦЗ на ОВО, УОППД у ДУ, ВРзОПН ЦЗД Головного управління ДСНС України в місті Києві наказано організувати та забезпечити проведення у жовтні 2018 року планових перевірок щодо додержання суб'єктами господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, згідно з додатком, до якого також входить приватне акціонерне товариство «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет», розташоване за адресою: 04211, м. Київ, вул. О. Архіпенка, 10г, дата проведення перевірки 20 листопада 2018 року (Т.1, арк. 17).

У відповідності до копії повідомлення про проведення планової перевірки від 22 жовтня 2018 року №28/2419, примірник якого отримано засобами поштового зв'язку уповноваженою особою відповідача 12 листопада 2018 року, відповідача повідомлено про те, що у періоди з 20 листопада 2018 року по 03 грудня 2018 року буде здійснено планову перевірку додержання (виконання) вимог нормативно - правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, приміщень приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» за адресами: м. Київ, вул. Олександра Архіпенко, 10г (т.1, арк. 18).

29 жовтня 2018 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві провідному інспектору відділу ВЗНС Оболонського РУ ГУ ДСНС України в місті Києві лейтенанту служби цивільного захисту Скиртенку І.В., головному інспектору ВПБ УЗНС ГУ ДСНС України у місті Києві підполковнику цивільного захисту Петренку С.М. видано посвідчення на проведення планової перевірки приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» №3417, примірник якого отримано уповноваженою особою товариства (Т.1, арк. 19).

Як зазначено у Акті №400 (надалі - Акт №400), складеному за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, посадовою особою позивача у присутності Голови Наглядової ради товариства ОСОБА_6 у період з 20 листопада 2018 року по 03 грудня 2018 року проведено планову перевірку щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет», а саме перевірено будівлю товариства за адресою: м. Київ, вул. О. Архіпенка, 10г.

З Акту №400 вбачається, що в ході проведеної перевірки державним інспектором з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки Оболонського РУ ГУ ДСНС у місті Києві виявлено порушення приватним акціонерним товариством «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, зокрема;

1) пункту 1.2 Глава 1 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні (надалі - ППБУ) - приміщення 3-го поверху не обладнано системами протилежного захисту в порушенні пункту 7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014;

2) пункту 1.4 Глава 1, Розділу V ППБУ - не надано акт відповідності систем протипожежного захисту вимогам проектної документації в порушенні додатку И ДБН В. 2.5-56:2014;

3) пункту 1.4. Глава 1, Розділу V ППБУ - відсутній договір на роботи з підтримання працездатності систем протипожежного захисту в порушення додатку Ж ДБН В. 2.5-56:2014;

4) пункту 1.1. Глава 1, Розділу V ППБУ - системи протипожежного захисту знаходиться в непридатному стані;

5) пункту 1.8. Глава 1, Розділу ІV ППБУ - в службових приміщеннях дозволяється улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

6) пункту 8 Розділу ІІ ППБУ - приміщення не забезпеченні відповідними знаками безпеки відповідно до ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:2007, IDT) та ГОСТ 124.06-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»;

7) пункту 16 Розділу ІІ ППБУ - посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

8) пункту 2.3 Розділу ІІІ ППБУ - прорізи у протипожежних перешкодах не відповідають ДБН В.1.1.-7-2016 «Пожежна безпека об'єктів будівництва»;

9) пункту 2.16 Розділу ІІІ ППБУ - грати на вікнах приміщень, де перебувають люди, не виконані такими, що розкриваються, розсуваються або знімаються;

10) пункту 1.18. Розділу ІV ППБУ - допускається використання в пожежнонебезпечних зонах світильників з лампами розжарювання без захисного суцільного скла (ковпаків), а також з відбивачами і розсіювачами, виготовленими з горючих металів;

11) пункту 1.20. Розділу ІV ППБУ - не проведено замір опору ізоляції та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

12) пункту 1.24. ІV ППБУ - приміщення електрощитової не відділено протипожежними перешкодами відповідно до вимог ДБН В.1.1.-7-2016 «Пожежна безпека об'єктів будівництва»;

13) пункту 2.27 Глава 2 Розділу ІІІ ППБУ - за наявності людей у приміщенні двері евакуаційних виходів знаходяться зачиненими на замки, які неможливо відкрити з середини без ключа;

14) пункту 1.18 Глава 1 Розділу ІV ППБУ - допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 метра від електроустаткування та під електрощитами;

15) пункту 2.2. Глава 2 Розділу V ППБУ - пожежні кран - комплекти не перевірені на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування;

16) пункту 2.1. Глава 2 Розділу V ППБУ - для контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу не проведено випробування на тиск та витрату води з оформленням акта;

17) пункту 1.12 Глава 1, Розділу ІV ППБУ - відсутній акт проведення прихованих робіт, що підтверджує ізоляцію, від горючих основ (конструкцій) суцільним шаром негорючого матеріалу, відкрито прокладених незахищених проводів (кабелів) та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів;

18) пункту 1.6. Глава 1, Розділу ІV ППБУ - з'єднання жил проводів в приміщеннях здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

19) пункту 2.2. Глава 1, Розділу ІІІ ППБУ - не проведено технічне обслуговування засобів протипожежного захисту;

20) пункту 1.17 Глава 1, Розділу ІV ППБУ - електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати встановлені на горючі основи.

У графі «пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки» міститься запис про відсутність зауважень з боку представника відповідача. Примірник акта отриманий представником відповідача 03 грудня 2018 року. про що свідчить його підпис у відповідній графі (Т.1, арк. 20-25).

Також, з матеріалів справи вбачається, що посадовою особою позивача під час здійснення планової перевірки, застосовувалась фотофіксація виявлених порушень (Т.1. арк. 27-31).

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач посилається на те, що в ході проведення планової перевірки щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки відповідача за адресою: м. Київ, вул. О. Архіпенка, 10г, встановлено ряд порушень, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що, в свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації приміщень до повного усунення порушень.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав з невідомих суду причин.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

ВИСНОВКИ ЩОДО НАЯВНОСТІ/ВІДСУТНОСТІ ПОРУШЕНЬ

З огляду на викладене, наявні порушення вимог пожежної та техногенної безпеки, які можуть призвести до загрози життю і здоров'ю людей з боку відповідача.

НОРМИ ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі по тексту - Закон України від 05 квітня 2007 року №877-V, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 05 квітня 2007 року №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року №5403-VI (далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (частина 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи (частина 3 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013 (далі по тексту - Положення №20/2013), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності (абзац 2 пункту 1 Положення №20/2013).

У пункті 3 вказаного Положення визначено, що основними завданнями ДСНС України є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).

В силу пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Суд зазначає, що зі змісту вищевказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров'ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що посадовими особами позивача у періоди з 20 листопада 2018 року по 03 грудня 2018 року проведено планову перевірку додержання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої виявлено ряд порушень з боку відповідача вимог законодавства України.

При цьому, виявлені порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки не заперечуються відповідачем, про що свідчить відсутність зауважень під час проведення перевірки, яка зафіксована у Акті №400 у відповідній графі.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази усунення відповідачем виявлених під час планової перевірки порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

В той же час, суд зазначає, що порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, які не усунені відповідачем та зафіксовані у Акті №400 розцінюються судом, як порушення з боку відповідача вимог законодавства, які можуть призвести до техногенної та пожежної безпеки, та створити реальну загрозу життю та здоров'ю людей.

Наведене в сукупності свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» - задовольнити.

2. Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації другого та третього поверхів будівлі приміщення приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» за адресою розташування будівлі: місто Київ, вулиця Олександра Архипенка, будинок 10г до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, зазначених у Акті №400 від 03 грудня 2018 року, шляхом знеструмлення електроживлення та накладення печаток на вхідні двері на другому та третьому поверсі.

3. Обов'язок щодо забезпечення виконання рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова