Справа № 0440/7120/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Справа № 0440/7120/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу ОСОБА_2 у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;
- зобов'язати відповідача ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати йому пенсії на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі №804/2748/18 за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії: виплату компенсації провести однією сумою;
- зобов'язати відповідача - ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у встановлений судом строк, з моменту набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання цього рішення з наданням відповідних розрахунків перерахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу ОСОБА_2.
В обґрунтування позову зазначено, що постановою від 29.05.2018 року по справі №804/2748/18 суд зобов'язав ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням загального розміру призначеної йому пенсії за вислугу років із розрахунку 82 відсотки від його грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року. Рішення суду набрало чинності 03.07.2018 року, отже, з 01.08.2018 року повинен був здійснений перерахунок та виплати пенсії позивачу. Проте відповідач не визнає обов'язковість рішень суду, тому перерахунок та виплата пенсії позивачу за рішенням суду станом на день подання цього позову відповідачем не здійснені. Оскільки відповідач порушив строки здійснення перерахунку та виплати пенсії, в результаті чого мало місце тривале ненарахування (перерахунок) пенсії за минулі періоди (з 01.01.2016), і це сталося з вини відповідача, позивач вважає, що він має право на одержання невиплаченої частини пенсії з урахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". З відповідною заявою позивач звернувся до відповідача, проте отримав відповідь, в якій було відмовлено в проведенні компенсації.
Ухвалою суду від 24.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
19.10.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відзив в рази відрізняється від тих аргументів, що наводились пенсійним фондом області на адресу позивача в його листі від 05.07.2018р. У відзиві відповідач взагалі не посилається та не пише про компенсацію, що є предметом позову.
В судове засідання сторони по справі не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином.
Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до п.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в ОСОБА_3 управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року у справі №804/2748/18 було визнано протиправними дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення з 82 відсотків, з яких ОСОБА_2 було призначено основний розмір пенсії за вислугою років, до 70 відсотків при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р. та зобов'язано ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 48/4 ІПН НОМЕР_1) з урахуванням загального розміру призначеної йому пенсії за вислугу років із розрахунку 82 відсотка від його грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016р.

18.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до начальника ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з інформаційним запитом, в якому зокрема просив провести компенсацію.

Листом від 05.07.2018 року №Т9781-18 ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуло звернення ОСОБА_2 та повідомило зокрема, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати нараховується відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку, затвердженому постановою КМУ від 21.02.2001 року №159. Відповідно до зазначених Закону та Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Отже, компенсації підлягають доходи, які нараховані, але своєчасно не виплачені.

19.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із доповненням до інформаційного запиту від 18.06.2018 року (вх.№Т11220-18 від 19.07.2018р.).

Листом від 16.08.2018 року №Т11220-18 ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуло звернення ОСОБА_2 від 19.07.2018р. та повідомило зокрема наступне:

- сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків зазначеної вище різниці, до повної виплати розрахованої суми.

- на виконання рішення суду (від 29.05.2018 року у справі №804/2748/18) було проведено перерахунок пенсії в розмірі 82%.

- за період з 01.01.2018 по 31.08.2018 розрахована доплата за рішенням суду в сумі 8405,36 грн., а доплата за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 25216,08 грн. буде виплачена за нормами Постанови №103.

- на ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не покладено зобов'язання провести нарахування компенсації витрати частини доходу на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Схожі норми містяться і в пп.2,3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.11.2014 (справа №21-518а14), а також Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 03.05.2018 (справа №703/5652-15а).

Приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства" ("Stretch - United Kingdom" № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення з 82 відсотків, з яких ОСОБА_2 було призначено основний розмір пенсії за вислугою років, до 70 відсотків при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р. та зобов'язано ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням загального розміру призначеної йому пенсії за вислугу років із розрахунку 82 відсотка від його грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016р. Отже, факт того, що відповідач з 01.01.2016 не здійснював належні нарахування та виплати суми пенсії у відповідному розмірі не підлягає доказуванню, оскільки він встановлений судовим рішенням у спорі між тими самими сторонами.

Таким чином, обов'язок з перерахунку пенсії ОСОБА_2 у відповідача виник у січні 2016 року з набранням чинності змін до законодавчих актів, пов'язаних з перерахунком пенсії.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що тривале нарахування та виплата пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено Законом, за минулі періоди сталося з вини відповідача та фактично такий перерахунок були здійснені лише у вересні 2018 року позивач мав право на одержання невиплаченої пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на підставі ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ, а відтак, суд дійшов висновку, що дії відповідача, які полягають у відмові в нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії, не відповідають ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправними, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання позивача щодо встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб'єкта владних повноважень. При цьому це є правом, а не обов'язком суду, який при вирішенні даного питання враховує, в тому числі наявність належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість ухилення відповідача від виконання прийнятого судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про ймовірність ухилення відповідача від виконання даного судового рішення, позивачем таких доказів не надано, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо відмови ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Зобов'язати ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року у справі №804/2748/18, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко