Справа № 520/218/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

15 квітня 2019 р. справа №520/218/19

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова , в якому просив суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати незаконною (неправомірною) відмову Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, (вул. Валентинівська , 22Б, м. Харків, 61170, тел/факс , ) у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Московським РВ ХМУ УМВСУ в Харківський обл. 09 липня 1996 року, мешкає АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2;

- зобовязати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, (вул. Валентинівська , 22Б, м. Харків, 61170, тел/факс , ) перерахувати та виплатити за вислугу років, відповідно Закону України « Про прокуратуру» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Московським РВ ХМУ УМВСУ в Харківський обл. 09 липня 1996 року, мешкає АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, та виплатити з 12.03.2018 різницю між пенсією, виплаченою згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та пенсією, на яку він має право відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру", при цьому виплата пенсії проводиться у розмірі, обчисленому згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Також позивач зазначив, що продовжує працювати на посаді начальника відділу Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури. Розмір пенсії складає 4932,58 грн, з 14.09.2018 щомісячно. Водночас, позивач вважає, що розмір пенсії за вислугу років нараховано вірно, проте виплата пенсії проводиться з порушенням чинного законодавства.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - першого заступника начальника УПФ України в Московському районі м. Харкова ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначив, що відповідачем не відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру", а рішенням у формі протоколу від 14.09.2018 №224 призначено ОСОБА_3 пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» на підставі заяви від 12.03.2018 та наданих довідок про заробітну плату. Виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства в окремому порядку, як працюючому пенсіонеру на посадах, визначених Законом України «Про прокуратуру», а саме: у розмірі, обчисленому відповідно до Закону № 1058.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФ України в Московському районі м. Харкова. Згідно рішення, яке відображено у протоколі від 14.09.2018 №224, позивачу призначено пенсію за вислугу років з 12.03.2018 згідно Закону України "Про прокуратуру", на підставі заяви від 12.03.2018.

Судом встановлено, що з часу призначення пенсії та на теперішній час позивач продовжує працювати на посаді начальника відділу Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури.

Як вбачається з листа УПФУ в Московському районі м. Харкова від 10.10.2018 №19589/300101, пенсію ОСОБА_3 обчислено із заробітної плати по посаді начальника Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури - 21391.21 грн (станом на 01.03.2018). Заробітну плату обчислено на підставі довідки від 16.05.2018 року №18-218, виданої прокуратурою Харківської області (оклад - 6000,00 грн., надбавка за вислугу років 40% - 2400,00 грн.), без урахування надбавки за класний чин у сумі 2400,00 грн.

Також згідно листа УПФУ в Московському районі м. Харкова від 10.10.2018 №19589/300101, позивачу при обчисленні заробітної плати враховано довідку про складові заробітної плати №18-218 від 16.05.2018, видану прокуратурою Харківської області (надбавка за виконання особливо-важливої роботи, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячна премія, премія разова, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, надбавки та премії які входять у відпускні, лікарняні, відрядження, індексація грошових доходів) за період з березня 2013 року по лютий 2018 року. Середній розмір премій, надбавок та інших виплат - 12991.21 грн. Пенсію розраховано при загальному стажі роботи 27 років 3 місяці 8 днів, у тому числі стаж роботи в органах прокуратури 16 років 7 місяців 25 днів. Страховий стаж зараховано по 28.02.2018. Виплата пенсії провадилась як працюючій особі.

Розрахунок пенсії з 12.03.2018: заробіток - 21391,21 грн, процент розрахунку пенсії від заробітку 60 %, розмір пенсії від заробітку - 12834,73 грн.

Водночас, у вказаному листі зазначено, що виплата пенсії ОСОБА_3 провадиться згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (від 03.10.2017 року №2148-УІІІ).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 змінено порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Пенсії, призначені після 01.10.2011 (набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи») (крім осіб з інвалідністю І та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту») на умовах Закону України «Про прокуратуру» у період роботи на посадах визначених Законом України «Про прокуратуру», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також у вказаному листі зазначено, що, оскільки ОСОБА_3 продовжує працювати на посаді начальника Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури, то пенсія за вислугу років призначена згідно Закону України «Про прокуратуру», виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому у вказаному листі зазначено, що у жовтні 2018 року ОСОБА_3 нараховано 28864,33 грн (пенсія за жовтень 2018 року 4932,58 грн + доплата за період з березня по вересень 2018 року 23931,75 грн).

Водночас, в ході судового розгляду встановлено, що частина пенсії у сумі 7895,28 грн була призначена, але фактично не виплачувалась за умови, визначених положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії від 03.10.2017 №2148-VIII.

Під час розгляду справи відповідачем прийнято розпорядження від 31.03.2019 №185161, який визначено про перерахунок позивачу пенсії у вказаній частині з 01.04.2019, що склала 8108,46 грн.

При цьому, як вбачається з листа УПФУ в Московському районі м. Харкова від 10.04.2019 №326/Т-3, виплату пенсії у перерахованому розмірі 4939,45 грн обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та доплату по уточненню розміру пенсії з моменту призначення у сумі 93,74 грн буде здійснено у травні поточного року.

Суд зазначає, що в даному судовому розгляді позивач не оскаржує нарахований розмір пенсії за вислугу років. Проте, виходячи зі змісту позовної заяви, позивач заперечує проти обчислення відповідачем розміру пенсії, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як працюючому пенсіонеру.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1-7, 11-13 частини першої статті 11 цього Закону.

Згідно п. 1 ч.1 ст. Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських обєднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") відповідно до цієї статті у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Оскільки ОСОБА_3 продовжує працювати на посаді начальника Барвінківського відділу Лозівської місцевої прокуратури, пенсія за вислугу років, призначена позивачу згідно Закону України «Про прокуратуру», відповідачем правомірно виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", як працюючому пенсіонеру.

Суд зазначає, що в даному випадку не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав та гарантій позивача, оскільки на момент призначення позивачу пенсії (12.03.2018), як працюючому пенсіонеру в органах прокуратури, вже набрали чинності (01.10.2017) норми, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», якими саме й було змінено виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Крім того, у справі "Суханов та Ільченко проти України" (рішення від 26.06.2014, п. 35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах вимоги позивача не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві, оскільки зазнали змін норми законодавства щодо призначення пенсій працівникам органів прокуратури, а також немає усталеної практики національних судів на підтримку аналогічних скарг заявників. З огляду на це, у позивача небуло "законних сподівань", які могли б підпадати під дію ст. 1 Першого протоколу.

Крім того у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі "Великода проти України" Суд розглянув скаргу за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів. Суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

Посилання позивача на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 26.08.2018 по справі №686/17309/17 щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності, від 05.07.2018 по справі №211/5653/16-а щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" особі, що звернулася за призначенням у 2015 році, суд не бере до уваги, оскільки визначені правові позиції стосуються інших правовідносин, в інший період часу застосування норм Закону України «Про прокуратуру», ніж у спірних правовідносинах, що є предметом даного судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання незаконною (неправомірною) відмову Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова у призначенні ( перерахунку ) та виплаті пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру», а також про зобовязання відповідача перерахувати та виплатити позивачу за вислугу років, відповідно Закону України « Про прокуратуру», та виплатити позивачу з 12.03.2018 різницю між пенсією, виплаченою згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та пенсією, на яку він має право відповідно до Закону України «Про прокуратуру», є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені витрату позивачу не повертаються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2019 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.