Справа № 824/629/18-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/629/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

10 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року (повний текст складено 17 вересня 2018 року у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною,

В С Т А Н О В И В :

позивач 05.07.2018 звернувся із адміністративним позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому, з урахуванням позовної заяви від 31.07.2018, просив:

- визнати протиправними рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 07.06.2018 №15010/02-13, про відмову зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, періоди роботи викладачем по класу фортепіано в Клішковецькій музичній школі з 01.01.1992 по 31.01.1994 та період роботи викладачем по класу фортепіано в комунальній бюджетній установі "Музична школа №1 м. Чернівці" з 01.02.1994 по 22.08.2000 та з 01.09.2008 по 31.08.2017 по день призначення пенсії та відмову виплатити грошову допомогу при виході на пенсію в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що Кабінет Міністрів України постановою №1436 від 26.09.2002 в розділі "Освіта" вказав музичні та художні школи, як заклади і установи освіти, учителі і викладачі яких мають право на пенсію за вислугу років.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що оскільки викладачі, які зайняті у позашкільних навчальних закладах Переліком №909 не передбачені, тому відсутні підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії КР 485296 виданий 1612.1999 Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с.15-16).

Згідно відомостей з трудової книжки БТ-І№8695169 (а.с.18-19) позивач працювала на таких посадах: - з 01.08.1978 до 08.08.1979 - на посаді викладача по класу фортепіано Хотинської дитячої музичної школи; - з 09.08.1979 по 31.01.1994 - на посаді викладача по класу фортепіано Клішковецької дитячої музичної школи; - з 01.02.1994 по 22.08.2000 - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера Чернівецької дитячої музичної школи №1; - з 01.09.2008 по день звернення за пенсією - на посаді викладача по класу фортепіано Чернівецької музичної школи №1.

Відповідно до Довідки №2 Комунальної бюджетної установи "Музична школа №1 м. Чернівці" від 20.06.2018, позивач працювала в Комунальній бюджетній установі "Музична школа №1 м. Чернівці" на посаді викладача по класу фортепіано з 01.02.1994 по 22.08.2000, педагогічний стаж роботи 31 рік 9 місяців (а.с. 21).

Відповідно до Свідоцтва про атестацію серії №030624 від 20.02.2009, Чернівецька музична школа №1 атестована за статусом позашкільного навчального закладу (а.с.23).

Згідно Ліцензії серії АА№247592 видом господарської діяльності Музичної школи №1 м. Чернівці є надання освітніх послуг навчальними закладами, пов'язаних з одержанням позашкільної освіти за напрямком: художньо естетичний з ліцензованим обсягом прийому 450 осіб (а.с. 24).

Відповідно до Протоколу №5977 від 08.09.2017 позивачу призначено пенсію за віком. Страховий стаж з 01.07.2000 9 років 0 місяців 22 дні; загальний стаж після 2004 року 8 років, 11 місяців, 0 днів; загальний стаж (повний) 25 років 3 місяці 20 днів (а.с. 42).

06.09.2017 позивач звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком. Також просила виплатити 10 місячних виплат. До заяви позивачем було подано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання (реєстрації) особи; заява про призначення/перерахунок пенсії; паспорт/посвідка; трудова книжка або документ про стаж; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; свідоцтво про народження дитини (а.с. 40-41).

07.06.2018 розглянувши заяву позивача щодо виплати грошової допомоги, відповідач листом №15010/07-13 повідомив позивача про те, що у звязку з відсутністю необхідного спеціального стажу та у звязку з тим, що позивач не працювала на посаді, яка дає право на пільгову пенсію за вислугу років, законних підстав для призначення грошової допомоги немає (а.с. 20).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач не має достатнього стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що є однією з підстав для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги за вислугу років відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, то позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком № 909.

Переліком № 909 установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до 28 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі Закон № 2145-VIII) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі ст. 29 Закону № 2145-VIII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Статтею 12 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 № 1841-III (далі Закон № 1841-III) та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші). Пунктом 7 вказаного Переліку встановлено, що центр, палац, будинок, клуб художньої творчості дітей, юнацтва та молоді, художньо-естетичної творчості учнівської молоді, дитячої та юнацької творчості, естетичного виховання відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 462/5636/16-а.

Крім того, на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, який відносить посаду "викладач" до педагогічних посад.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII Прикінцевих положень Закону № 1841-III до приведення законів України, інших нормативно-правових актів у відповідність до цього Закону вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Положенням ч. 1ст. 46 Конституції України вказано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 3 ст. 46 Конституції України).

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 18.06.2007 № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні в від 22.05.2018 № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти викладач в позашкільних закладах освіти є працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_2 на посаді викладача по класу фортепіано в Клішковецькій дитячій музичній школі в період з 01.01.1992 по 31.01.1994 та період роботи викладачем по класу фортепіано в комунальній бюджетній установі "Музична школа №1 м. Чернівці" з 01.02.1994 по 22.08.2000 та з 01.09.2008 по 31.08.2017 повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17, у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 718/2293/16-а, від 05.03.2019 у справі № 686/9307/17, від 12.03.2019 у справі № 647/514/17, від 13.03.2019 у справі № 602/958/16-а, від 19.03.2019 у справі №466/5637/17.

При цьому, ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про "закон", стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки" (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії" (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" (Cantoni v. France" № 17862/91), рішення у справі "Вєренцов проти України" № 20372/11).

Отже враховуючи, що позивач має необхідний педагогічний стаж для одержання грошової допомоги відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" даний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 07.06.2018 №15010/02-13, зобов'язанням відповідача зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, періоди роботи: з 01.01.1992 по 31.01.1994 викладачем по класу фортепіано в Клішковецькій музичній школі; з 01.02.1994 по 22.08.2000 та з 01.09.2008 по 31.08.2017 викладачем по класу фортепіано в комунальній бюджетній установі "Музична школа №1 м. Чернівці" з моменту призначення пенсії, а також зобов'язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсії на день призначення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ).

Отже, на підставі вказаної статті за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь позивача підлягає стягненню 1762 грн. судового збору сплаченого згідно квитанції № 0.0..1 від 05.07.2018 в розмірі 704,80 грн. та квитанції №0.0..1 від 12.11.2018 в розмірі 1057,20 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оформлене листом від 07 червня 2018 року №15010/02-13 про відмову зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, періоди роботи:

з 01 січня 1992 року по 31 січня 1994 року викладачем по класу фортепіано в Клішковецькій музичній школі;

з 01 лютого 1994 року по 22 серпня 2000 року та з 01 вересня 2008 року по 31 серпня 2017 року викладачем по класу фортепіано в комунальній бюджетній установі "Музична школа №1 м. Чернівці".

Зарахування провести з моменту призначення пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсії на день призначення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, вул. Оренбурзька, 7-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58022) на користь ОСОБА_2 (ід. код НОМЕР_1, вул. Пилипа Орлика, 11/94, м. Чернівці, Чернівецька область, 58029) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5