Справа № 360/3630/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року справа №360/3630/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Верховецька Г.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року (повний текст складено 23 січня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/3630/18 (суддя І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною бездільності та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2018 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач 1), Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ГУ ДФС у Луганській області, відповідач 2) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 в адміністративній справі №812/1303/17 було задоволено позов ОСОБА_1 до ДФС України, ГУ ДФС у Луганській області про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: -визнано протиправними та скасовано накази ДФС України №1821- о від 02.08.2017 Про звільнення ОСОБА_1С. та № 1984-о від 28.08.2017 Про внесення змін до наказу ДФС України №1821- о від 02.08.2017; - визнано протиправними та скасовано накази Головного управління ДФС у Луганській області від 02.08.2017 №424-о Про звільнення ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані відпустки та від 28.08.2017 №445-о Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 02.08.2017 №424-о; - поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління ДФС у Луганській області з 29.08.2017; - стягнуто на користь ОСОБА_1 (і.п.н.) середній заробіток за час вимушеного прогулу 58608,00 грн (пятдесят вісім тисяч шістсот вісім грн 00 коп.) з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обовязкових платежів.

При цьому, рішення суду від 01.02.2018 у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 58608,00 грн. підлягало негайному виконанню.

Позивач звернувся до ДФС України із заявами від 04.06.2018 та від 31.08.2018 про вирішення питання негайного виконання рішення суду щодо його поновлення на посаді, однак рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 виконано не було.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018 рішення Луганського окружного адміністративного від 01.02.2018 у справі № 812/1303/17 залишено без змін.

Наказом ДФС України від 02.11.2018 за № 2125-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. було скасовано накази ДФС України від 02.08.2017 № 1821-о Про звільнення ОСОБА_1С., від 28.08.2017 № 1984-о Про внесення змін до наказу ДФС України від 02.08.2017 № 1821-о та поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області з 29.08.2017.

Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 02.11.2018 № 552-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. визначено, що рахувати ОСОБА_1 таким, що приступив до виконання службових обовязків на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області з 29.08.2017.

У звязку із тим, що позивач фактично приступив до роботи з 06.11.2018, вважає період з 02.02.2018 по 05.11.2018 повним часом затримки в його поновленні на посаді за судовим рішенням, внаслідок чого просив суд визнати бездіяльність ДФС України щодо несвоєчасного поновлення ОСОБА_1 на роботі протиправною та стягнути з ГУ ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 02.02.2018 по 05.11.2018 в сумі 99792,00 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі № 360/3630/18 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо несвоєчасного поновлення ОСОБА_1 на роботі. Стягнуто з ГУ ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток у сумі 99792,00 грн. (девяносто дев'ять тисяч сімсот дев'яносто дві гривні 00 копійок) з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обовязкових платежів за час затримки у період з 02.02.2018 по 05.11.2018 негайного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року у справі №812/1303/17 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Державною фіскальною службою України, Головним управлінням ДФС у Луганській області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подано апеляційні скарги, в яких просили скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Головним управлінням ДФС у Луганській області в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував того, що посада ОСОБА_1 належала до номенклатури посад Голови ДФС України, відтак Головним управлінням ДФС у Луганській області не могло самостійно прийняти рішення про поновлення позивача на посаді.

Державною фіскальною службою України в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що лише після відкриття виконавчого провадження у боржника (відповідача) виникає обовязок по виконанню рішення суду про поновлення позивача на роботі. Та обставина, що відповідач не використав своє право добровільно виконати рішення суду не може мати для нього негативних наслідків. Факт протиправної бездіяльності відсутній, і як наслідок, відсутній обовязок щодо виплати середнього заробітку за час затримки в поновленні.

Представником позивача на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримав доводи апеляційних скарг, проти чого заперечував позивач, наголошуючи на законності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання.

Принцип обовязковості судових рішень закріплений і в ст. 14 КАС України, відповідно до змісту якої судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Крім того, відповідно до положень частини другої ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з частиною пятою ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийнятя органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 адміністративній справі №812/1303/17 задоволено позов ОСОБА_1 до ДФС України, ГУ ДФС у Луганській області про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: - визнано протиправними та скасовано накази ДФС України №1821- о від 02.08.2017 Про звільнення ОСОБА_1С. та № 1984-о від 28.08.2017 Про внесення змін до наказу ДФС України №1821- о від 02.08.2017; - визнано протиправними та скасовано накази Головного управління ДФС у Луганській області від 02.08.2017 №424-о Про звільнення ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористані відпустки та від 28.08.2017 №445-о Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 02.08.2017 №424-о; - поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління ДФС у Луганській області з 29.08.2017; - стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 58608,00 грн. з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обовязкових платежів (арк.спр. 7-12).

Отже, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 по справі №812/1303/17 було допущено до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Разом з тим, позивач звернувся до ДФС України із заявами від 04.06.2018 та 31.08.2018 про вирішення питання негайного виконання рішення суду щодо його поновлення на посаді, однак рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 виконано не було (арк. спр. 18-19).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018 рішення Луганського окружного адміністративного від 01.02.2018 у справі № 812/1303/17 залишено без змін (арк. спр. 13-17).

Враховуючи викладене, обставини, встановлені рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2017, відповідно до ч.1 ст.78 КАС України не доказуються при розгляді даної справи, а тому воно має преюдиційне значення.

Наказом ДФС України від 02.11.2018 за № 2125-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. було скасовано накази ДФС України від 02.08.2017 № 1821-о Про звільнення ОСОБА_1С., від 28.08.2017 № 1984-о Про внесення змін до наказу ДФС України від 02.08.2017 № 1821-о та поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області з 29.08.2017 (арк. спр. 10).

Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 02.11.2018 № 552-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. визначено, що рахувати ОСОБА_1 таким, що поновлений на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області з 29.08.2017 (арк. спр. 21).

Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 06.11.2018 № 558-о Про вихід на роботу ОСОБА_1С. визначено, що вважати ОСОБА_1 таким, який приступив до роботи на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області з 06.11.2018; встановлено ОСОБА_1 посадовий оклад згідно з штатним розписом у розмірі 10088 грн. на місяць та підтверджено спеціальне звання радника податкової та митної справи І рангу; відпускний період для надання щорічної основної відпустки ОСОБА_1 рахувати з 29.08.2017 (арк. спр. 22).

Крім того, судом встановлено, що 16.11.2018 за вих. № А-1860/14/12-32-05-00-21 відповідачем 2 на заяву позивача від 06.11.2018 б/н (вх. № А/1235 від 06.11.2018) надано відповідь, в якій зазначено, що наказом ДФС України від 02.11.2018 № 2125-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Головного управління ДФС у Луганській області, разом з тим, рішення щодо виплати за час затримки виконання судового рішення ДФС України не приймалось, у звязку з чим, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в Головному управління ДФС у Луганській області відсутні (арк. спр. 45-46).

Також судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач фактично приступив до роботи з 06.11.2018, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 на наказах ГУ ДФС у Луганській області від 06.11.2018 № 558-о Про вихід на роботу ОСОБА_1С. (арк.спр. 22).

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч.7 ст. 235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Відповідно до п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів, належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм, дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі №6-435цс15.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15 вбачається, що Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття затримка, як зволікання, проволока, за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Судом встановлено, що відповідачем ДФС України був виданий наказ від 02.11.2018 за № 2125-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. було скасовано накази ДФС України від 02.08.2017 № 1821-о Про звільнення ОСОБА_1С., від 28.08.2017 № 1984-о Про внесення змін до наказу ДФС України від 02.08.2017 № 1821-о та поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області лише з 29.08.2017 та на його виконання ГУ ДФС у Луганській області видано наказ від 06.11.2018 № 558-о Про вихід на роботу ОСОБА_1С. визначено, що ОСОБА_1 приступив до роботи на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області з 06.11.2018; встановлено ОСОБА_1 посадовий оклад згідно з штатним розписом у розмірі 10088 грн. на місяць та підтверджено спеціальне звання радника податкової та митної справи І рангу; відпускний період для надання щорічної основної відпустки ОСОБА_1 рахувати з 29.08.2017.

Отже, період з 02.02.2018 по 05.11.2018 є часом затримки в поновленні ОСОБА_1 на роботі згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 у справі №812/1303/17.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є встановлений судом факт затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі. Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Враховуючи те, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, допущена до негайного виконання, виконана ДФС України шляхом прийняття наказу від 02.11.2018 за № 2125-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. лише 02.11.2018, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Жодні заперечення відповідачів судом визнаються незмістовними, оскільки добровільне виконання рішення суду відповідачами це їх законодавчо встановлений обовязок. І зазначений обовязок не є похідним від дій позивача (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), якого поновлено на роботі.

Відповідачі достовірно знали про судове рішення щодо негайного поновлення позивача на посаді, з якої його було звільнено. В силу приписів статті 370 КАС України відповідач ДФС України станом на 01.02.2018 мав беззаперечні підстави для поновлення позивача на попередньому місці роботи. Однак в порушення приписів ст. 19 Конституції України, ігноруючи положення ст. 14, ст. 370 КАС України стосовно обовязковості судового рішення, не виконав свого обовязку щодо поновлення ОСОБА_1 У звязку з чим в наявності вина у формі допущеної бездіяльності при наявності обовязку для вчинення конкретних дій.

При даних спірних правовідносинах вина відповідача ДФС України полягає в ігноруванні положень ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст. 14, ст. 370 КАС України, ст.235 КЗпП України відносно виконання прямого обовязку щодо негайного поновлення на попередньому місці роботи позивача.

Посилання представника відповідача 2 на те, що наказом ДФС України від 02.11.2018 № 2125-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Головного управління ДФС у Луганській області, разом з тим, рішення щодо виплати за час затримки виконання судового рішення ДФС України не приймалось, у звязку з чим, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в Головному управління ДФС у Луганській області відсутні, судом визнаються незмістовними, оскільки статтею 265 КЗпП України чітко визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, не зазначення у наказі ДФС України від 02.11.2018 № 2125-о Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1С. про вирішення питання щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за час затримки виконання судового рішення, не звільняє від обовязку відповідача 2 здійснити відповідну виплату, оскільки поновлення на посаді працівника також передбачає обовязок виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права в частині визнання бездіяльності Державної фіскальної служби України протиправною, що виразилися у несвоєчасному поновленні ОСОБА_1 на роботі, судом першої інстанції зазначено наступне.

Під поняттям дія слід розуміти активну поведінку субєкта. Поняття бездіяльність передбачає пасивну поведінку, за якої субєкт утримується від вчинення дій, які він повинен вчинити.

В даному випадку відповідач 1 допустив протиправну бездіяльність, порушивши свій обов'язок для вчинення конкретної дії з поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області.

У звязку з тим, що в наявності вина ДФС України у формі допущеної бездіяльності при наявності обовязку для вчинення конкретних дій, суд вважає що належним способом захисту прав позивача в даному випадку є саме визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, що виразилися у несвоєчасному поновленні ОСОБА_1 на роботі.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 була визначена середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 в розмірі 528,00 грн.

Відповідно до норми тривалості робочого часу, встановленого на 2018 рік, у лютому 2018 року 20 робочих днів; березень 2018 року - 21 робочих день; квітень 2018 року- 20 робочих днів; травень 2018 року - 19 робочих днів; червень 2018 року - 20 робочих днів; липень 2018 року - 22 робочих дня; серпень 2018 року - 22 робочих дня; вересень 2018 року - 20 робочих днів; жовтень 2018 року - 22 робочих дня; листопад 2018 року - 22 робочих днів.

Враховуючи, що позивач поновлений на посаді першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області 06.11.2018, тому кількість робочих днів за час затримки виконання судового рішення, а саме: з 02.02.2018 по 05.11.2018 складає 189 робочих днів.

Таким чином, враховуючи період затримки виконання вказаної постанови суду, за який позивач просить стягнути середній заробіток - з 02.02.2018 по 05.11.2018, беручи до уваги кількість робочих днів протягом цього періоду (189 робочих днів), сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі складає 99792,00 грн. (189 х 528,00 грн. = 99792 грн.).

Вказана сума підлягає стягненню на користь позивача з урахуванням належних відрахувань з Головного управління ДФС у Луганській області, у якого безпосередньо перебував у трудових відносинах ОСОБА_1

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Головним управлінням ДФС у Луганській області на адресу суду надіслано клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 496,88 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС у Луганській області надмірно сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 496,88 грн.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі № 360/3630/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі № 360/3630/18 - залишити без змін.

Повернути Головному управлінню ДФС у Луганській області ( вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ) судовий збір, який сплачено платіжним дорученням № 90 від 12 лютого 2019 року (призначення платежу *101;39591445; Суд.збір, за подання апеляц. скарги ГУ ДФС у Луг.обл. у спр. № 360/3630/18, Перший апеляц.адмін.суд.42255773;3507010;2800) в сумі 1 496,88 грн (одна тисяча чотириста девяноста шість грн.) 88 коп.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г.Гаврищук

ОСОБА_3