Справа № 2040/5508/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Біленський О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р. Справа № 2040/5508/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року по справі № 2040/5508/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо неврахування при призначенні пенсії матеріальних допомог, грошових компенсацій за невикористані дні відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні;

- зобовязати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до складу якого включені надбавки за позитивні результати в оперативно-розшуковій діяльності, надбавки за службу в нічний час, надбавки за вихідні та святкові дні, одноразові премії, матеріальні допомоги, одноразова грошова допомога при звільненні;

- провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у порядку Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати";

- здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з моменту призначення пенсії по день перерахунку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у неврахуванні при призначенні пенсії ОСОБА_1 матеріальних допомог, грошових компенсацій за невикористані дні відпустки.

Зобовязано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до складу якого включені надбавки за позитивні результати в оперативно-розшуковій діяльності, надбавки за службу в нічний час, надбавки за вихідні та святкові дні, одноразові премії, матеріальні допомоги та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з моменту призначення пенсії по день перерахунку.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивачем до суду подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій позивач просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом п'ятнадцяти днів звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року по справі № 2040/5508/18.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року відмовлено у задоволенні заяви.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду. В обґрунтування зазначив, що судом неповно зясовано обставини справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач) не надало відзив на апеляційну скаргу.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду при ухвалені рішення по суті позовних вимог.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 29.03.2019 року по справі № 674/25/17.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, рішення, яке набрало законної сили, у відповідності до ст.370 КАС України, є обов'язковим і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року набрало законної сили, а тому підлягає обов'язковому виконанню в повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП №57680312 на підставі виконавчого листа №2040/5508/18 виданого 17.10.2018 року та надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду.

В наданий термін Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення суду не виконане.

31.01.2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк.

З наведеного вбачається, що відповідача притягнуто до відповільності за не виконання судового рішення від 03.09.2018 року.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви позивача, у звязку з чим вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 по справі № 2040/5508/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5