Справа № 2а-0870/536/11
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2011 року 15 год.53 хв. Справа № 2а-0870/536/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі Сокол О.О.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат»

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі

про визнання протиправним та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій) від 16.07.2010р. №, від 16.07.2010р. №, від 28.10.2010р. №, від 28.10.2010р. №4884/10/25-020

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Запорізький оліяжиркомбінат» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі про визнання протиправним та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій) від 16.07.2010р. №, від 16.07.2010р. №, від 28.10.2010р. №, від 28.10.2010р. №4884/10/25-020.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши відповідні пояснення, аналогічні викладеним у позові та додаткових письмових поясненнях.

Представники відповідача у судовому засідання проти позову заперечували у повному обсязі, просили відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 14.02.2010р. по 25.06.2010р. на підставі направлень №0389 від 12.05.2010р., №0389/1 від 11.06.2010р. фахівцями СДПІ по роботі з ВПП у м Запоріжжі та фахівцями ДПА у Запорізькій області проведено планову виїзну перевірку закритого акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат» з питання дотриманий вимог податкового законодавства за період з 01.04.2009р. по 31.03.2010 p., валютного тa іншого законодавства за період з 01.04.2009р. по 31.03.2010р., за наслідками якої складено акт від 05 липня 2010 року №246/08-04/00373847.

За результатами перевірки, 16 липня 2010 року прийнято податкові повідомлення - рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 168 462,19 гривень та № про сплату штрафної санкції за порушення порядку декларування валютних цінностей та іншого майна резидентів, яке перебуває за межами України у розмірі 340,00 гривень.

ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» відповідно до п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі по тексту - Закон 2181) оскаржив вищенаведені податкові повідомлення-рішення у адміністративному порядку відповідно до двох СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі, ДПА у Запорізькій області.

За наслідками розгляду скарги на рівні СДПІ вказані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

За наслідками розгляду скарги на рівні ДПА у Запорізькій області залишено без змін рішення СДПІ від 16.07.2010р. на суму 168462,19 грн., а рішення СДПІ від 16.07.2010р. № на суму 340,00 грн. скасовано в частині зайво застосованих штрафних санкції у розмірі 170,00 грн.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 16.07.2010 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 168462,19 грн. судом встановлено наступне.

В акті перевірки (стор.74) зазначено, що в перевіряємому періоді ЗАТ «ЗОЖК» було укладено договір від 23.03.2009 р. № 01/09 LD AT ( далі Договір № 01/09) про транспортно-експедиційне обслуговування експортно-імпортних та транзитних вантажів з Компанією «ОСОБА_6 Лтд», Малайзія.

На виконання умов договору підприємством у квітні - серпні 2009 р. на користь Компанії «ОСОБА_6 Лтд» перераховано, відповідно до платіжних доручень № 170644DN від 06.04.2009р., № 200734DN від 07.04.2009р., № 316724DN від 19.05.2009р , № 306714DN від 19.05.2009р, № 341024DN від 05.06.2009р., № 351034DN від 05.06.2009р., № 399244DN від 09.07.2009р., № 402284DN від 23.07.2009р., № 449354DN від 20.08.2009р., грошові кошти у загальному розмірі 52781,57 доларів США - за надані транспортно-експедиційні послуги з обслуговування імпортних вантажів, що підтверджується актами виконаних робіт, наданих Компанією «ОСОБА_6 Лтд», у загальному розмірі 55 509,16 доларів США (426 704,70 грн.).

До перевірки були надані залізничні накладні, в яких значиться відправник та платник ТОВ «ОСОБА_7 СНД» - 7341,м. Южне, вул. Індустріальна, 6

За даними залізничних накладних встановлено наступне:

«Відправник : ТОВ «ОСОБА_7 СНД»

«Платник»; ТОВ «ОСОБА_7 СНД»

«Одержувач»: ВАТ «Запорізький оліяжиркомбінат».

В актах виконаних робіт наданих компанією «ОСОБА_6 Лтд» (перелік яких наведено в Додатку №9 до Акту) визначено, що експедиторське обслуговування вантажів здійснював експедитор ОСОБА_8, який в свою чергу засвідчив документи особистим підписом та печаткою.

В ході проведення перевірки не надано жодного документу з підтвердження того, що Компанія «ОСОБА_6 Лтд», за довіреністю ВАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», в особі експедитора ОСОБА_9 здійснювала експедиторські послуги.

Крім того, в залізничних накладних зазначено, що ТОВ «ОСОБА_7 СНД» здійснювало послуги з перевезення вантажу за рахунок орендованих вагонів/цистерн. Разом з тим, до перевірки не надані первинні документи з підтвердження витрат ТОВ «ОСОБА_7 СНД» за оренду вагонів/цистерн.

Отже, Компнія «ОСОБА_6 Лтд» не підтвердила первинними документами суму у розмірі 52781,57 дол. США (404946,15 грн., яка повинна бути перерахована Експедитором третім особам та яка не є його власністю.

Як наслідок вищезазначеного, Компанія «ОСОБА_6 Лтд» не підтвердила свої дії повязані з організацією та забезпеченням перевезень вантажу ВАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» від станції відправлення (ОСОБА_4 порт 400409 Одеської залізничної дороги) до станції призначення (Передаточна Придніпровська залізнична дорога).

У звязку з тим, що підприємством ВАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» до актів виконаних робіт під час проведення перевірки не надано документи, які свідчать про фактично надані ним послуги, перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по договору №01/09 LD AT від 23.03.2009р. про транспортно-експедиційне обслуговування експертно-імпортних та транзитних вантажів з Компанією «ОСОБА_6 Лтд», встановлено порушення статті 2 Закону України від 23.09.1994р. №185/94-ВР, в частині безпідставного перерахування валютних коштів на користь нерезидента Компанії «ОСОБА_6 Лтд», Малійзія у сумі 52781,57 дол. США.

У судовому засіданні представником позивача зазначено, що відповідно до ст.9 Закону про ТЕД «У разі залучення експедитором до виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта».

ТОВ «ОСОБА_7 СНД», яке вказане у залізничних накладних як «Відправник», фактично є особою, яку експедитор «ОСОБА_10 ЛТД» залучив до виконання договору про ТЕД. Уклавши договір з ТОВ «ОСОБА_7 СНД» від свого імені, експедитор «ОСОБА_10 ЛТД» діяв за дорученням клієнта і вантажовласника в одній особі - ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат». Уклавши від свого імені договір з Одеською залізницею на перевезення вантажів ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», ТОВ «ОСОБА_7 СНД» фактично діяв за дорученням «ОСОБА_10 ЛТД», тобто виступав експедитором в межах договору з «ОСОБА_10 ЛТД», тому саме ТОВ «ОСОБА_7 СНД» зазначений у залізничній накладній у графі «Відправник» як експедиторська організація, яка відправляла вантаж з морського порту, що не суперечить вимогам п.2.1 Правил №644, на які є посилання в Акті перевірки.

Факт перевезення вантажу з морського порту та його отримання на станції призначення одержувачем і вантажовласником ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» в Акті перевірки не заперечується.

Отже відсутні підстави ставити під сумнів факт належного виконання експедитором «ОСОБА_6 ЛТД» своїх зобов'язань за Договором про ТЕД № 01/09 LD AT від 23.03.09 р.

Як доказ виконання договору, представник позивача у судовому засіданні надав копії комерційних рахунків, акти приймання-передачі наданих послуг з додатками, копії заявок, рахунків, копії банківських виписок.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до умов п.1.1 Договору № 01/09 LD AT від 23.03.2009 р. «Клиент» поручает, а «Экспедитор» по его поручению и за его счет оказывает услуги по организации и обеспечению перевозки грузив железнодорожным транспортом, предоставляет услуги, связанные с перевозками по территории Украины, в том числе обеспечивает необходимым количеством железнодорожных цестерн».

При цьому, п.3.6 Договору «Экспедитор выделяет в счетах, выставляемых Клиенту, суммы вознаграждения самого Экспедитора и суммы, подлежащие перечислению третьим лицам. Суммы, подлежащие перечислению третьим лицам, перечисляются Экспедитору Клиентом в порядке, предусмотренном пунктами 4.1-4.5 Договора, однако не являются собственностью Экспедитора. Доходом Экспедитора является только сумма собственного вознаграждения Экспедитора».

Згідно вимог п.4.2 Договору «Клиент осуществляет оплату стоимости транспортно-экпедиционного обслуживания на основании счетов, выставленных «Экспедитором» на основании заявки Клиента».

Як вбачається з наданих документів, позивачем надано копії заявок на адресу компанії «ОСОБА_6 ЛТД» від 03.04.2009р. №0304/44, від 27.07.2009р. №2707/44, від 10.06.2009р. №1006/44, від 05.06.2009р. №0506/44, від 05.06.2009р. №05061/44, від 03.04.2009р. №03041/44 з проханням організувати та забезпечити перевезення сировини.

При цьому, відповідно до рахунків, наданих компанією «ОСОБА_6 ЛТД» на оплату послуг згідно Договору, витрати на залучення третіх осіб, зокрема ТОВ «ОСОБА_7 Вілмар НД» відсутні.

Щодо відсутності документів, що посвідчують правовідносини з ТОВ «ОСОБА_7 СНД», суд зазначає наступне.

Відповідно до листа від 24.06.2010р. за вих. №2716/7 ВАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» повідомлено СДПІ по роботі з великими платниками у м. Запоріжжя, що відповідно запиту від 28.05.2010р. №4717/10/08-04 про надання пояснення з питань, що виникли в ході проведення планової виїзної документальної перевірки ЗАТ «ЗОЖК» та стосуються операцій з нерезедентом «ОСОБА_6 ЛТД» (Малайзія) згідно з договором на транспортно-експедиторське обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів №01/09 LD AT від 23.03.2009р. за період з 01.04.2009р. по 31.03.2010р. Згідно даного листа, позивач зазначає, що ЗАТ «ЗОЖК» погоджується надати додаткові документи (копії), що підтверджують витрати «ОСОБА_11 ЛТД» щодо доручення до виконання умов договору на ТЕП третіх осіб (ТОВ «ОСОБА_7 ЛТД»).

Проте під час перевірки, витребувані документи надані не були.

У судовому засіданні представниками позивача надані комерційні рахунки, акти приймання-передачі наданих послуг з додатками, що підписані між Компанією «ОСОБА_6 ЛТД» та ТОВ «ОСОБА_7 СНД», які були відсутні під час проведення перевірки.

Згідно до ст. 1 Закону України від 01.07.2004р. №1955-IV «Про транспортно-експедиційну діяльність» (далі - Закон №1955-IV) визначено термін «транспортно-експедиторська послуга» - це робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Статтею 4 Закону №1955-IV передбачено, що експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Згідно зі статтею 8 Закону №1955-IV експедитори надають клієнтам послуги відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких транспортуються вантажі, згідно з переліком послуг, визначеним у правилах здійснення транспортно-експедиторської діяльності, а також інші послуги, визначені за домовленістю сторін у договорі транспортного експедирування.

Транспортно-експедиторські послуги надаються клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи іншими державами, внутрішніх перевезеннях територією України. Експедитори діють за дорученням клієнтів.

Згідно до статті 9 Закону №1955-IV, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Зовнішньоекономічні договори (контракти) транспортного експедирування повинні відповідати вимогам законодавства про зовнішньоекономічну діяльність.

У разі залучення експедитором до виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Отже, під час проведення перевірки послуг з перевезення та надання транспортно-експедиційних послуг не надано належним чином оформлених первинних документів щодо надання послуг саме Компанією «ОСОБА_6 Лтд».

Згідно з ст. 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями, порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 16.07.2010 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн. судом встановлено наступне.

Відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» від 18.06.1994 року №319/94 із змінами та доповненнями, субєктам підприємницької діяльності України, незалежно від форм власності необхідно декларувати належні їм валютні цінності, які знаходяться за межами України, в тому числі одержані в результаті здійснення підприємницької діяльності за межами України і здійснювати декларування щоквартально.

Згідно з п. ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (далі Декрет) валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України.

Відповідно до ст. 16 Декрету за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Відповідно до п. 1 Указу Президента від 18.06.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» - надалі декларування суб'єктами підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, здійснюється щоквартально.

Згідно з абз. 2 п. 2.7. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.02.2000р. №49 (зареєстрованого в Мін'юсті України 04.04.2000р. №209/4430) невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період;

Як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» не надані декларації про валютні цінності, доходи та майно, яке належить резиденту України та перебуває за її межами станом на 01.01.2010 року.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, в порушення статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94р. №185/94-ВР, із змінами та доповненнями, встановлено не отримання послуг за імпортними операціями після сплати, в порушення ст. 9 Декрету не задекларовано валютні цінності, що належать резиденту України та перебувають за її межами, таким чином оскаржувані рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій) є законними та обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову в повному обсязі буде виготовлено відповідно до ч.3 ст.160 КАС України.

Копію постанови у повному обсязі сторони можуть отримати 19 квітня 2011 року.

Суддя М.С. Лазаренко

Постанову виготовлено у повному обсязі 11 квітня 2011 року