Справа № 520/11928/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сопяненко О.В.

19 квітня 2019 р. Справа № 520/11928/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Чалого І.С.,

суддів - Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року (головуючий суддя І інстанції Сагайдак В.В., м. Харків) від 04.02.2019 року (повний текст рішення складено 04.02.2019 р.) по справі № 520/11928/18 за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" про накладання адміністративного арешту коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин", в якому просить суд накласти адміністративний арешт коштів на всіх відкритих банківських рахунках Державного підприємства Харківський завод шампанських вин (), а саме: р/р № 4483 відкриті у АТ Укрексімбанк, МФО 322313, р/р № 4481 відкриті у АТ Укрексімбанк, МФО 322313, р/р №1032 відкриті у АТ БТА Банк, МФО 321723, р/р № 5010 відкриті у ПрАт Банк Фамільний, МФО 334840, р/р № 5872 відкриті у ПАТ ПУМБ, МФО 334851, р/р № 6181 відкриті у ПАТ ПУМБ, МФО № 4847 відкриті у ПАТ ПУМБ, МФО 334851, р/р №1; відкриті у АТ ОСОБА_1 банк, МФО 351254, р/р №90 відкриті у АТ ОСОБА_1 банк, МФО 351254, р/р №1 відкриті у АТ ОСОБА_1 банк, МФО 351254, р/р №90 відкриті у АТ Скайбанк,МФО 351254, р/р №90 відкриті у АТ ОСОБА_1 банк, МФО 351254, р/р №1 відкриті у АТ "ОСОБА_1 банк", МФО 351254, р/р №6002 відкриті у ГРУ ПАТ "Приватбанк", МФО 351533, №6001 відкриті у ГРУ ПАТ Приватбанк, МФО 351533, р/р №2340 відкриті у АТ Укрексімбанк, МФО 322313, р/р №2340 відкриті у АТ Укрексімбанк, МФО 322313, р/р №1 відкриті у ПАТ Мегабанк, МФО 351629, р/р №76 відкриті у ПАТ Мегабанк, МФО 351629, р/р №26003646 відкриті у ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, р/р №260032809 відкриті у ПАТ Мегабанк, МФО 351629, р/р №260052481 відкриті у ПАТ Мегабанк, МФО 351629, №4226 відкриті у ГРУ ПАТ Приватбанк, МФО 351533, №4752 відкриті у ГРУ ПАТ "ПРИВАТБАНК", МФО 351533, №0524 відкриті у ГРУ ПАТ "ПРИВАТБАНК", МФО 351533, №7917 відкриті у ГРУ ПАТ "ПРИВАТБАНК", МФО 351533, №8960 відкриті у ГРУ ПАТ "ПРИВАТБАНК", МФО 351533, №4454 відкриті у ГРУ ПАТ "ПРИВАТБАНК", МФО 351533, ківське обласне у АТ Ощад м. Харків, МФО 351823, № 5831 відкритті у Харківське обласне у АТ Ощад м. Харків, МФО 351823.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року було відмовлено у задоволенні позову.

Означене судове рішення оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

На підставі п. 3 ч. 1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що згідно наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 12.12.2018 №9301 «Про проведення фактичної перевірки Державного підприємства «Харківський завод шампанських вин» (а.с.22) та направлень на перевірку від 12 грудня 2018 року №18937, №1839, №1840 (а.с.23-25), виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області, 14.12.2018 р. здійснено вихід за місцем здійснення діяльності підприємства: вул. Лозівська, буд. 20, м.Харків, 61017.

Посадовими особами ГУ ДФС у Харківській області, з метою проведення фактичної перевірки, виконуючому обовязки директора ДП «Харківський завод шампанських вин» ОСОБА_1 14.12.2018 предявлені посвідчення та вручено копію наказу від 12.12.2018 №9301, про що свідчать підписи останнього.

Виконуючим обовязки директора підприємства ОСОБА_1 повідомлено перевіряючих про відсутність матеріально-відповідальних осіб підприємства на робочому місці та ознайомлено з наказом по підприємству від 29.11.2018 №71-П щодо рахування не робочими днями: з 10.12.2018 р. по 14.12.2018 р., з 17.12.2018 по 22.12.2018 р. та з 26.12.2018 р. по 28.12.2018 р.

З метою надання відповідачем документів, керівнику Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" вручено лист від 14.12.2018 р.(а.с.26-27), однак, у звязку з відмовою від його отримання лист направлено засобами поштового звязку та складено акти від 17.12.2018 р.(а.с.28-29).

18.12.2018 р. посадовими особами повторно здійснено вихід для проведення фактичної перевірки та охороною підприємства у допуску перевіряючих на територію підприємства, для можливості, приступити до проведення фактичної перевірки було відмовлено, та повідомлено про відсутність посадових осіб підприємства, відповідальних за фінансово господарську діяльність. Також, охороною підприємства у телефонному режимі повідомлено представника ДП «Харківський завод шампанських вин» ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 14 грудня 2018 року б/н, виданої та підписаної директором ДП «Харківський завод шампанських вин» ОСОБА_1 про присутність перевіряючих та необхідність прибути до місця провадження діяльності.

Перевіряючими 19.12.2018 р., 20.12.2018 р., 21.12.2018 р., 22.12.2018 р. здійснювались виходи для проведення фактичної перевірки, проте посадових осіб допущено не було, на підставі чого складені акти «Про недопущення посадових осіб ГУДФС у Харківській області та неможливість проведення фактичної перевірки»(а.с.31, 34-36, 39-40).

За наявності обставин, що визначені п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПРК України, заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області 26.12.2018 р. прийнято рішення №53825 про застосування адміністративного арешту майна платника податків(а.с.16).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої виходив з відсутності підстав, передбачених ОСОБА_3 Кодексом України для накладення арешту на кошти, що знаходяться в банках платника податку Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини з приводу адміністративного арешту майна платника податків за подією відмови від проведення перевірки унормовані, насамперед, приписами ст. 94 ОСОБА_3 кодексу України.

Інші норми ОСОБА_3 кодексу України, котрі врегульовують суміжні процедури арешту за іншими підставами, а саме: п. 20.1.31 ст. 20 (зупинення операцій на рахунках у банку за не допуск до обстеження приміщень і територій), п. 20.1.32 ст. 20 (зупинення операцій на рахунках у банку за створення перешкод у діяльності податкового керуючого), п. 20.1.33 ст. 20 (арешт за недостатність майна для погашення податкового боргу), п. 89.4 ст. 89 (зупинення операцій на рахунках у банку за не допуск податкового керуючого), п. 91.4 ст. 91 (зупинення операцій на рахунках у банку за невиконання законних вимог податкового керуючого) ОСОБА_3 кодексу України, на спірні правовідносини не поширюються, а відтак, застосуванню при розвязанні даного спору не підлягають.

Згідно з п. 94.2.3 ст. 94 ОСОБА_3 кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (який у розумінні п. 94.1 ст. 94 ОСОБА_3 кодексу України є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків (а не лише сплати податкового боргу), визначених законом) застосовується у разі, коли платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Запроваджена п. 94.2.3 ст. 94 ПК України підстава для застосування адміністративного арешту майна платника податків є самостійним приводом для реалізації контролюючим органом заходів податкового примусу виключно за процедурою ст.94 ОСОБА_3 кодексу України і жодним чином не стосується інших аналогічних суміжних процедур, згаданих у п. 20.1.31 ст. 20 (зупинення операцій на рахунках у банку за не допуск до обстеження приміщень і територій), п. 20.1.32 ст. 20 (зупинення операцій на рахунках у банку за створення перешкод у діяльності податкового керуючого), п. 20.1.33 ст. 20 (арешт за недостатність майна для погашення податкового боргу), п. 89.4 ст. 89 (зупинення операцій на рахунках у банку за не допуск податкового керуючого), п. 91.4 ст. 91 (зупинення операцій на рахунках у банку за невиконання законних вимог податкового керуючого) ОСОБА_3 кодексу України.

При цьому, за п. 94.2.3 ст.94 ОСОБА_3 кодексу України можуть бути застосовані два цілком окремі, самостійні та незалежні один від одного заходи державного податкового примусу, а саме: контролюючим органом арешт майна платника податків у порядку абз. 1 п. 94.6 ст. 96 ОСОБА_3 кодексу України з подальшим судовим підтвердженням відповідно до абз. 1 п. 94.10 ст. 94 цього ж кодексу; судом арешт коштів у порядку абз.3 п.94.6 ст.96 ОСОБА_3 кодексу України за зверненням контролюючого органу.

Такий самий по суті правовий висновок Верховного Суду з приводу застосування ст. 94 ОСОБА_3 кодексу України викладений у постанові палати Касаційного адміністративного суду від 27.11.2018 р. по справі №820/1929/17 (касаційне провадження №К/9901/40847/18).

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно зауважив про юридичну неспроможність доводів платника податків про те, що відсутність судового акту про підтвердження обґрунтованості рішення контролюючого органу з приводу адміністративного арешту майна платника податків є правовою перешкодою для накладення арешту на кошти платника.

ОСОБА_3 кодексу України не містять жодних підстав для висновку про існування інституту загального адміністративного арешту майна платника податків, складовими якого є арешт усього майна за винятком коштів та арешт коштів.

Суд вважає, що кожен з наведених заходів державного податкового примусу спрямований на створення рівнозначних юридичних наслідків відносно окремих обєктів власності платника: 1) обмеження правомочностей власника відносно усього майна за винятком коштів у звязку з невиконанням податкового обовязку у вигляді допуску до перевірки та подання документів до перевірки; 1) обмеження правомочностей власника відносно коштів у звязку з невиконанням податкового обовязку у вигляді допуску до перевірки та подання документів до перевірки.

Крім того, згідно з положеннями п. 1, 3 Розділу 7 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків затвердженого наказом МФУ від 14.07.2017р., № 632, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду у разі звернення контролюючого органу до суду. Для застосування арешту коштів на рахунку платника податків контролюючий орган подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що позовна заява у справі не була подана у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна, а саме 26.12.2018 р.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315,316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року залишити без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6