Справа № 0440/6871/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6871/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року (головуючий суддя Єфанова О.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання відмови неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі Відповідач) в якому просив:

- визнати неправомірним рішення Відповідача щодо відмови в призначенні Позивачу пенсії за віком за Списком №2 від 06.09.2018 року за №602/03.8-15;

- визнати протиправними дії Відповідача щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду навчання в ДПТУ №9 з 01.09.1978 року по 16.07.1980 року; періоду роботи на посаді електрогазозварника 3 розряду в Запорізькому спеціалізованому управлінні №1 Тресту «Дніпродомнаремонт» з 21.07.1980 року по 28.04.1981 року; періоду служби в рядах Радянської армії з 21.04.1981 року по 20.05.1984 року; періоду роботи на посаді електрозварника 4 розряду ручного електродугового зварювання в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» з 05.07.1984 року по 26.03.1986 року; періоду роботи на посаді електрозварювальника на півавтоматичних машинах 4 розряду на підприємстві Дніпропетровський комбайновий завод ім. Ворошилова з 09.04.1986 року по 31.07.1990 року; роботу в СУ-5 на посаді електрозварника 4 розряду, електрозварником ручної зварки з 13.08.1990 року по 21.08.1992 року, як роботу по Списку №2;

- зобов'язати Відповідача зарахувати до пільгового стажу Позивача період навчання в ДПТУ №9 з 01.09.1978 року по 16.07.1980 року; період роботи на посаді електрогазозварника 3 розряду в Запорізькому спеціалізованому управлінні №1 Тресту «Дніпродомнаремонт» з 21.07.1980 року по 28.04.1981 року; період служби в рядах Радянської армії з 21.04.1981 року по 20.05.1984 року; період роботи на посаді електрозварника 4 розряду ручного електродугового зварювання в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» з 05.07.1984 року по 26.03.1986 року; період роботи на посаді електрозварювальника на півавтоматичних машинах 4 розряду на підприємстві Дніпропетровський комбайновий завод ім. Ворошилова з 09.04.1986 року по 31.07.1990 року; роботу в СУ-5 на посаді електрозварника 4 розряду, електрозварником ручної зварки з 13.08.1990 року по 21.08.1992 року, як роботу по Списку №2.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що згідно записів трудової книжки його загальний трудовий стаж складає понад 33 роки, пільговий стаж складає 13 років 8 місяців 5 днів. Записи трудової книжки відповідають вимогам законодавства. Відповідачем неправомірно проігноровано трудову книжку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково (а.с.193-197).

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку №2 від 06.09.2018 року за №602/03.8-15 в частині незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на посаді електрогазозварника 3- го розряду в Запорізькому спеціалізованому управлінні № 1 Тресту «Дніпродомнаремонт» з 21.07.1980 року по 28.04.1981 рік; періоду роботи на посаді електрозварником напівавтоматичних машинах 4 розряду на підприємстві Дніпропетровський комбайновий завод ім. Ворошилова з 09.04.1986 року по 31.07.1990 рік; роботи в СУ-6 на посаді електрозварником 4-го розряду, електрозварником ручної зварки з 13.08.1990 року по 21.08.1992 рік, як роботу по Списку № 2.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді електрогазозварника 3-го розряду в Запорізькому спеціалізованому управлінні № 1 Тресту «Дніпродомнаремонт» з 21.07.1980 року по 28.04.1981 рік; період роботи на посаді електрозварником напівавтоматичних машинах 4 розряду на підприємстві Дніпропетровський комбайновий завод ім. Ворошилова з 09.04.1986 року по 31.07.1990 рік; роботу в СУ-6 на посаді електрозварником 4-го розряду, електрозварником ручної зварки з 13.08.1990 року по 21.08.1992 рік, як роботу по Списку №2.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вищезазначене рішення суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 Позивач досяг віку 55 років та періоди роботи Позивача на посаді електрогазозварника 3-го розряду в Запорізькому спеціалізованому управлінні № 1 Тресту «Дніпродомнаремонт» з 21.07.1980 року по 28.04.1981 рік; на посаді електрозварником напівавтоматичних машинах 4 розряду на підприємстві Дніпропетровський комбайновий завод ім. Ворошилова з 09.04.1986 року по 31.07.1990 рік; робота в СУ-6 на посаді електрозварником 4-го розряду, електрозварником ручної зварки з 13.08.1990 року по 21.08.1992 рік, мають бути зараховані до пільгового стажу Позивача як робота по Списку № 2.

Поряд із цим, відмовляючи у частині заявлених позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що за відсутності належного документального підтвердження пільгового стажу роботи позивача за період з 05.07.1984 року по 26.03.1986 року на посаді електрогазозварника ручної електродугової зварки в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Також щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду навчання в ДПТУ №9 та служби у лавах Радянської армії, суд першої інстанції послався на те що, вказані періоди є встановленими та Відповідачем не заперечується, та в контексті пільгового стажу Відповідачем не розглядалися (відсутнє посилання у листі про відмову в призначенні пенсії за віком Список №2 позивачу від 06.09.2018 року №602/03.8-15) у зв`язку з не визнанням періодів роботи на вищевказаних підприємствах на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його частково в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на неповноту зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить частково скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу по Спискам №2 періоду роботи на підприємстві Спеціальний Трест №5 будівельно-монтажного обєднання «Спецмашмонтаж», задовольнивши відповідні позовні вимоги. В іншій частині рішення суду Позивач просить залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що під час роботи на підприємстві Спеціальний Трест №5 будівельно-монтажного обєднання «Спецмашмонтаж» Позивачем було отримано уточнюючу довідку від 21 лютого 2002 року №96/01, яка підписана головою правління, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером. Дані, зазначені у вказаній довідці, підтверджуються даними, зазначеними в трудовій книжці це записи 5-6 про прийом на роботу та звільнення, в якій співпадають номери наказів, їх дата та періоди прийняття та звільнення з роботи. Згідно посилань апеляційної скарги висновок суду в оскаржуваному рішенні про те, що у Позивача відсутнє належне документальне підтвердження пільгового стажу роботи за період з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам і обставинам справи.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній, зокрема, зазначає, що вирішення питання щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 покладено на Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, що діє при Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення Позивача, його представника, кожного окремо, представника Відповідача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування судового рішення в оскаржуваній частині та задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07 червня 2018 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом від 06 вересня 2018 року №602/03.8-15 Відповідач повідомив, що неможливо зарахувати до стажу роботи по Списку №2 наступні періоди роботи:

- з 21.07.1980р. по 28.04.1981р., оскільки пільгова довідка від 28.06.2013р. №58 видана ліквідатором Дочірнього підприємства «Запорізьке спеціалізованого управління №1» Відкритого акціонерного товариства «Дніпродомнаремонт» після його ліквідації 20.08.2012 р.;

- з 05.07.1984р. по 26.03.1985р., оскільки архів Спеціального тресту №5 Будівельно-монтажного об'єднання «Спецмашмонтаж» (підприємство ліквідовано 14.04.2005р.) за період з 1962р. по 2002р. знаходиться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец трест-Сервіс», яке не є правонаступником ліквідованого підприємства;

- з 09.04.1986р. по 31.07.1990р., оскільки довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 11.12.2017р. №11-12/08, видана ліквідатором Колективного (народного) виробничого об'єднання «Дніпропетровський комбайновий завод», так як на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2018р. строк ліквідаційної процедури вказаного підприємства та повноваження його ліквідатора продовжено на строк до 25.05.2018р., а документи, які підлягають довгостроковому зберіганню згідно з актом прийому-передачі та договором зберігання документів від 06.02.2018р. № 06.02/01 передані на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Максим»;

- з 13.08.1990р. по 26.07.1993р., оскільки не надано документи про атестацію робочих місць Відкритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажний трест «ДНІПРОМІСТОБУД», яке ліквідовано на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2014 р., а довідка про заробітну плату від 12.05.2018р. №11 не містить відомостей про професію, по якій працював Позивач у вказаний період.

У вищевказаному листі зазначено, що для обчислення пільгового стажу при визначенні права на пенсію за віком по Списку №2 недостатньо документів про термін подовження повноважень ліквідатора Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» після 25.05.2018р. (період роботи з 09.04.1986р. по 31.07.1990р.), а також не надані документи, передбачені пунктом 11 Порядку 18-1 за період роботи з 13.08.1990р. по 26.07.1993р.

Також Відповідачем у листі від 06 вересня 2018 року №602/03.8-15 зазначено, що Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком по Списку №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в звязку з відсутністю умов.

Згідно частини 1 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції у даній справі дійшов висновків щодо протиправності відмови Відповідача у призначенні Позивачу пенсії за віком по Списку №2 в частині незарахування до пільгового стажу Позивача:

- періоду роботи на посаді електрогазозварника 3- го розряду в Запорізькому спеціалізованому управлінні № 1 Тресту «Дніпродомнаремонт» з 21.07.1980 року по 28.04.1981 рік;

- періоду роботи на посаді електрозварником напівавтоматичних машинах 4 розряду на підприємстві Дніпропетровський комбайновий завод ім. Ворошилова з 09.04.1986 року по 31.07.1990 рік;

- роботи в СУ-6 на посаді електрозварником 4-го розряду, електрозварником ручної зварки з 13.08.1990 року по 21.08.1992 рік, як роботу по Списку № 2.

Крім того, судом зобовязано Відповідача зарахувати вищезазначені періоди роботи до пільгового стажу Позивача як роботу по Списку №2.

Рішення суду першої інстанції у цій частині, встановлені судом обставини та висновки щодо застосування норм права, з яких виходив суд, задовольняючи частково позовні вимоги, Позивачем не оскаржується, посилань на неправильність чи неповноту дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права апеляційна скарга у даному контексті не містить.

В той же час, судом першої інстанції зазначено, що за відсутності належного документального підтвердження пільгового стажу роботи Позивача за період з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року на посаді електрогазозварника ручної електродугової зварки в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Реалізація права Позивача на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у відповідності до приписів частини 1 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України здійснена в частині відмови суду у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмови Відповідача у призначенні Позивачу пенсії за віком по Списку № 2 в частині незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року на посаді електрозварника ручної електродугової зварки в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» та зобовязання зарахувати вищезазначений період роботи до пільгового стажу Позивача як роботу по Списку №2.

Суд апеляційної інстанції на виконання вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно наявної у матеріалах справи копії трудової книжки БТ-І №5138611 (а.с.13-16), остання містить записи №5 та №6, у відповідності до яких в період з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року Позивач працював електрозварником 4 розряду ручного електродугового зварювання в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж».

Також Позивачем до матеріалів справи долучено довідку, уточнюючу особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії №96/01 за період роботи з 05.07.1984 року по 26.03.1986 року, у відповідності до змісту якої Позивач працював повний робочий день електрозварником ручної електродугової зварки в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж». Дана довідка видана за підписом голови правління, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера Відкритого акціонерного товариства «Спеціальний трест №5».

Пунктом 3 Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, професія Позивача, за якою останній працював в період з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж», віднесена до розділу ХХХІІ «Загальні професії».

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З огляду на викладене, враховуючи зміст записів трудової книжки Позивача, як основного документу, що підтверджує стаж роботи, зокрема, та у сукупності із вищевказаною довідкою, уточнюючою особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії №96/01, судом апеляційної інстанції встановлено, що в період з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року ОСОБА_1 працював електрозварником 4 розряду ручного електродугового зварювання в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж», тобто за професією, яка віднесена до розділу ХХХІІ «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

За таких обставин посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на відсутність належного документального підтвердження пільгового стажу роботи Позивача за період з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року на посаді електрогазозварника ручної електродугової зварки в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» не засновані на вимогах норм матеріального права, висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи, а адміністративний позов в даній частині підлягає задоволенню. При цьому, колегія суддів враховує, що Відповідачем, який у спірних правовідносинах є субєктом владних повноважень, не обґрунтовано правомірність прийнятого у відношенні Позивача рішення та вчинених дій, які є предметом оскарження у даній справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі №0440/6871/18 скасувати в частині:

- відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №2 від 06.09.2018 року за №602/03.8-15 в частині незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року на посаді електрозварника 4 розряду ручного електродугового зварювання в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» як роботи по Списку № 2;

- відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року на посаді електрозварника 4 розряду ручного електродугового зварювання в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» як роботу по Списку № 2.

Прийняти у даній частині нове рішення.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №2 від 06.09.2018 року за №602/03.8-15 в частині незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року на посаді електрозварника 4 розряду ручного електродугового зварювання в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» як роботи по Списку № 2.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05 липня 1984 року по 26 березня 1986 року на посаді електрозварника 4 розряду ручного електродугового зварювання в Спеціальному Тресті №5 Будівельно-монтажного об`єднання «Спецмашмонтаж» як роботу по Списку №2.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі №0440/6871/18 - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1152 (одна тисяча сто пятдесят дві) гривні 60 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 23 квітня 2019 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов