Справа № 640/1223/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2019 року № 640/1223/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТІЗ»; СОЛІД БЛЮ АССЕТС ЛІМІТЕД (SOLID BLUE ASSETS LIMITED)
до про Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук Катерини Сергіївни визнання протиправним та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТІЗ» (надалі - позивач-1, ТОВ «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТІЗ») та СОЛІД БЛЮ АССЕТС ЛІМІТЕД (SOLID BLUE ASSETS LIMITED) (надалі - позивач-2) звернулись із позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (надалі - відповідач-1) та Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук Катерини Сергіївни (надалі - відповідач-2, реєстратор Самчук К.С.) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук К.С. № РВ-019 від 17.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року.

- зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві внести зміни до Державного земельного кадастру щодо коду цільового призначення земельних ділянок: кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 та кадастровий номер АДРЕСА_3 на АДРЕСА_4 - 2.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об'єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

В обґрунтування позовних вимог, позивач-1 та позивач-2 зазначили, що під час поділу земельної ділянки, Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві було безпідставно визначене хибне цільове призначення створених у результаті поділу земельних ділянок, натомість, відмови у задоволенні заяв про внесення відомостей (змін про них) до Державного земельного кадастру, щодо зміни цільового призначення зазначених земель, були винесені незаконно та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 07.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем-1 та відповідачем-2 було подано відзиви на позовну заяву, у яких посилаються на сумлінне виконання порядку розгляду заяв про внесення відомостей (змін про них) до Державного земельного кадастру і, як наслідок, правомірність винесення оскаржуваних рішень.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у результаті поділу земельної ділянки за кадастровим № НОМЕР_3, утворилися земельні ділянки з кадастровими № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № АДРЕСА_3 із цільовими призначеннями - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури. Земельна ділянка за кадастровим № НОМЕР_3 до поділу мала цільове призначення - для житлової забудови і комерційної забудови. Не погоджуючись зі зміною цільового призначення, щодо кожної новоствореної земельної ділянки були подані заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо встановлення коду цільового призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об'єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Рішеннями № РВ-019 від 17.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Не погоджуючись із рішеннями № РВ-019 від 17.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, позивач-1 та позивач-2 звернулися із позовом про визнання протиправним та скасування зазначених рішень.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: (1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; (2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; (3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); (4) безсторонньо (неупереджено); (5) добросовісно; (6) розсудливо; (7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; (8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); (9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; (10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка за кадастровим № НОМЕР_3, цільове призначення - для житлової забудови і комерційної забудови, була поділена на земельні ділянки з кадастровим № НОМЕР_1, НОМЕР_2, АДРЕСА_3. Власником зазначених ділянок є СОЛІД БЛЮ АССЕТС ЛІМІТЕД (SOLID BLUE ASSETS LIMITED).

На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_3, було змінено цільове призначення з «житлової забудови і комерційної забудови» на «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури». Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві № 19-26-0.2-6675/2-18 від 20.11.2018 року, цільове призначення було змінено з метою забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення, виправлення застарілої інформації та приведення її у відповідність до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 (надалі - наказ № 548).

ТОВ «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТІЗ», що діяло на підставі договору із СОЛІД БЛЮ АССЕТС ЛІМІТЕД було подано заяви про внесення відомостей (змін про них) до Державного земельного кадастру № 97-389/34-19 від 16.01.2019 року, № 97-390/34-19 від 16.01.2019 року та № 97-383/34-19 від 16.01.2019 року, у яких позивач-1 просив встановити код цільового призначення 2.10 (відповідно до наказу № 548) «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об'єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури».

Розглянувши заяви, відповідачем-2 були винесені рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-019 від 17.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року. Підставою відмови зазначено невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: код цільового призначення земельної ділянки, зазначений в заяві не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки згідно відомостей Державного земельного кадастру.

Відносини, що виникли у даній справі регулюються Земельним кодексом України (надалі - ЗК України), Законом України «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (надалі - порядок № 1051), Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2012 № 548 (надалі - Класифікація № 548).

Відповідно до ст. 13 ЗК України, до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить, зокрема, організація ведення державного земельного кадастру, державного контролю за використанням і охороною земель та здійснення землеустрою.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» встановлено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку, зокрема цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом (ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про Державний земельний кадастр»).

Додатком 12 до Порядку № 1051 встановлена форма заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Отже, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку може бути здійснено за ініціативою власника, шляхом подання заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, відповідно до затвердженої форми, з урахуванням порядку внесення відповідних змін.

Із матеріалів справи вбачається, що метою поданих заяв № 97-389/34-19 від 16.01.2019 року, № 97-390/34-19 від 16.01.2019 року та № 97-383/34-19 від 16.01.2019 року, було встановлення коду виду цільового призначення 2.10 (відповідно до Класифікації № 548), у той час, як на момент подачі заяв, відповідно до інформації Державного земельного кадастру встановлено вид цільового призначення, що відповідає коду 3.10 (відповідно до Класифікації № 548). Таким чином, заяви № 97-389/34-19 від 16.01.2019 року, № 97-390/34-19 від 16.01.2019 року та № 97-383/34-19 від 16.01.2019 року були спрямовані саме на внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру.

Частиною 1 ст. 19 ЗК України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. (ч. 1 ст. 20 ЗК України).

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (ч. 5 ст. 20 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку, зокрема цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Таким чином, законодавчо розділяються поняття «категорія земель», вичерпний перелік яких встановлено ч. 1 ст. 19 ЗК України та «вид використання земельної ділянки».

Відповідно до пп. 10 п. 24 Порядку № 1051, до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки, зокрема, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель): категорія земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з документацією із землеустрою; вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно із частиною п'ятою статті 20 Земельного кодексу України;

Аналізуючи пп. 10 п. 24 Порядку № 1051, суд зазначає, що у розділі «Цільове призначення» визначаються: «Категорія земель» (відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України); «Вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель», що визначається власником земельної ділянки самостійно в межах вимог Закону з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України); «Код цільового призначення».

Пунктом 1.2 Класифікації № 548 встановлено, що код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком № 1051 не передбачено порядку зміну коду цільового призначення, оскільки такий код є числовим відображенням одночасно: (1) категорії земель та (2) виду використання земельної ділянки. Таким чином, суд доходить висновку, що код цільового призначення змінюється на підставі внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру щодо категорії земель та/або виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель.

Як вбачається із матеріалів справи, у прохальній частині заяв про внесення відомостей (змін про них) до Державного земельного кадастру № 97-389/34-19 від 16.01.2019 року, № 97-390/34-19 від 16.01.2019 року та № 97-383/34-19 від 16.01.2019 року було зазначено про зміну коду цільового призначення з 3.10 на 2.10 (відповідно до Класифікації № 548).

Зазначені коди цільового призначення містять розшифрування, які за своєю суттю являються видами використання земельної ділянки. Так, код 3.10 відповідає виду використання «Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку)», а код 2.10 - «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об'єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури». Водночас, обидва коди відповідають категорії земель «Землі житлової та громадської забудови» (ч. 1 ст. 19 ЗК України).

Отже, подані заяви № 97-389/34-19 від 16.01.2019 року, № 97-390/34-19 від 16.01.2019 року та № 97-383/34-19 від 16.01.2019 року за своєю суттю були спрямовані на внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру щодо виду використання земельних ділянок в межах однієї категорії земель.

Щодо питання правомірності винесення рішень № РВ-019 від 17.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 26 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

Для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги: (1) заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; (2) оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки); (3) документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Аналогічні вимоги до внесення до відомостей про земельну ділянку змін передбачені п. 121 Порядку № 1051.

За виключенням документів, що не подаються, для внесення відомостей про зміну виду використання земельної ділянки, кадастровому реєстратору подається лише заява за формою згідно з додатком 12 до Порядку № 1051. Законом не передбачено жодного іншого документу, окрім заяви встановленої форми.

Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується жодною стороною, подані заяви були належним чином оформлені та відповідали встановленій формі.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей (ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про Державний земельний кадастр»).

Зазначена норма передбачає лише два варіанти вчинення дій Державним кадастровим реєстратором за наслідками розгляду заяви про внесення змін до відомостей до Державного земельного кадастру: (1) відмова у внесенні змін до відомостей, або (2) внесення змін до відомостей. Також, законом встановлений вичерпний перелік підстав, відповідно до яких може бути надана відмова у внесенні змін до відомостей.

Відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку надається у разі, якщо: земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; із заявою звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам законодавства; заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги. (ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про Державний земельний кадастр»).

Рішення № РВ-019 від 17.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року мотивовані невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: код цільового призначення земельної ділянки, зазначений в заяві не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки згідно відомостей Державного земельного кадастру.

Оскільки види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель визначаються її власником самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (ч. 5 ст. 20 ЗК України), а види цільового призначення 3.10 та 2.10 (відповідно до Класифікації № 548) відносяться до однієї категорії земель - Землі житлової та громадської забудови, то волевиявлення власника земельної ділянки щодо такої зміни, шляхом подання заяви про внесення відомостей (змін до них) є належним способом внесення змін до даних Державного земельного кадастру.

Аналогічної позиції дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.10.2018 по справі №357/4277/17.

Таким чином, суд зазначає, що у задоволенні заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № 97-389/34-19 від 16.01.2019 року, № 97-390/34-19 від 16.01.2019 року та № 97-383/34-19 від 16.01.2019 року не могла бути застосована підстава невідповідності зазначеного коду цільового призначення цільовому призначенню згідно відомостей Державного земельного кадастру.

Оскільки в основі оскаржуваних рішень знаходиться лише одна підстава: «подані документи не відповідають вимогам законодавства, а саме: код цільового призначення земельної ділянки, зазначений в заяві не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки згідно відомостей Державного земельного кадастру», - яка, не може бути застосована до поданих заяв, враховуючи, що Державний кадастровий реєстратор за відсутності мотивованої відмови зобов'язаний внести інформацію про зміну відомостей, суд вважає, що для прийняття рішення про внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру було виконано всі умови, визначені законом і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, суд вважає, що зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві внести зміни до Державного земельного кадастру щодо коду цільового призначення на код 2.10 (відповідно до Класифікації № 548) на земельних ділянках за кадастровими № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № АДРЕСА_3 належним способом захисту порушеного права. остаточного вирішення даного спору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суб'єктом владних повноважень не було доведено та документально підтверджено правомірність винесення рішень № РВ-019 від 17.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року, № РВ-019 від 18.01.2019 року відповідно до зазначеної підстави. У той же час, судом встановлено, що Державним кадастровим реєстратором при винесенні оскаржуваних рішень невірно застосовано підставу для відмови, чим порушено порядок, визначений законами України, не враховано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, чим було порушено принцип обґрунтованості рішення суб'єкту владних повноважень, що в свою чергу дає підстави для скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки для прийняття рішення про внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру було виконано всі умови, визначені законом, а за таких умов суб'єкт владних повноважень не мав повноважень діяти на власний розсуд, суд вважає що зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві внести зміни до Державного земельного кадастру щодо коду цільового призначення земельних ділянок є належним способом захисту порушеного права та гарантією того, що спір буде остаточно вирішений.

Суд вважає зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві внести зміни до Державного земельного кадастру щодо коду цільового призначення земельних ділянок гарантією того, що спір буде остаточно вирішений.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТІЗ» та СОЛІД БЛЮ АССЕТС ЛІМІТЕД (SOLID BLUE ASSETS LIMITED) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук К.С:

- № РВ-019 від 17.01.2019 року,

- № РВ-019 від 18.01.2019 року,

- № РВ-019 від 18.01.2019 року.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві внести зміни до Державного земельного кадастру щодо коду цільового призначення земельних ділянок: кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 на АДРЕСА_2 та кадастровий номер АДРЕСА_3 на АДРЕСА_4 - 2.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об'єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

4. Стягнути пропорційно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТІЗ» та СОЛІД БЛЮ АССЕТС ЛІМІТЕД (SOLID BLUE ASSETS LIMITED) судовий збір за чотири немайнові вимоги у загальному розмірі 15 368,00 (п'ятнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень), по 7684,00 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні) кожному, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у м. Києві.

Позивач-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТІЗ» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 34-Б, ідентифікаційний код: 38865556).

Позивач-2: СОЛІД БЛЮ АССЕТС ЛІМІТЕД (SOLID BLUE ASSETS LIMITED) (місцезнаходження: 314-322 Регент, Морлі Хауз, 5-й поверх, Лондон, WIB 3BG, Великобританія).

Відповідач-1: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 69, ідентифікаційний код: 39802366).

Відповідач-2: Державний кадастровий реєстратор Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук Катерина Сергіївна місцезнаходження: (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 69, ідентифікаційний код: 39802366).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін