Справа № 804/8822/17
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2019 року

Київ

справа №804/8822/17

адміністративне провадження №К/9901/7954/19

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гриців М.І., під час розгляду касаційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - Уповноважена особа) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 29 січня 2019 року залишив без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року про задоволення позову.

18 березня 2019 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Уповноваженої особи ОСОБА_3 За наслідками розгляду цієї касаційної скарги Верховний Суд ухвалою від 11 квітня 2019 року відкрив касаційне провадження № К/9901/7608/19.

19 березня 2019 року до Верховного Суду на ці самі судові рішення подала касаційну скаргу та сама Уповноважена особа, але від імені особи, яка її представляє, - ОСОБА_4, а той через свого представника адвоката ОСОБА_5

Верховний Суд ухвалою від 01 квітня 2019 року поновив строк на касаційне оскарження рішень, касаційну скаргу Уповноваженої особи від 19 березня 2019 року залишив без руху та надав строк на усунення її недоліків. Скаржнику було запропоновано визначити процесуальну правову природу поданої касаційної скарги. Тобто, з огляду на те, що до касаційного суду звертається один і той самий суб'єкт оскарження, але через різних повноважних осіб і представників, належало уточнити, чи є касаційна скарга від 19 березня 2019 року окремою новою касаційною скаргою, чи повторною касаційною скаргою, а якщо доповненням до первинної касаційної скарги, то чому такі документи подаються представником Уповноваженої особи, яка не має повноважень представника автора первинної скарги, тощо.

Скаржнику касаційної скарги від 19 березня 2019 року також було вказано на необхідність подання документа про сплату судового збору.

11 квітня 2019 року на виконання вимог ухвали від 01 квітня 2019 року надійшла заява представника Уповноваженої особи ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6, в якій вона просить касаційну скаргу від 19 березня 2019 року, що надійшла другою, оцінювати як доповнення до первинної касаційної скарги (від 18 березня 2019 року).

На виконання вимоги суду документа про сплату збору за подання касаційної скарги від 19 березня 2019 року скаржник не пред'явив.

Відповідно до частини першої статті 337 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, адвокат ОСОБА_5 є представником Уповноваженої особи ОСОБА_4 Доказів того, що ОСОБА_5 є представником Уповноваженої особи ОСОБА_3, суду не надано. Так само немає ясності про те, яким чином адвокат ОСОБА_7, яка має повноваження від представника цієї особи ОСОБА_3, набула повноважень представника Уповноваженої особи ОСОБА_4

До сказаного треба додати, що скаржник не виконав вимог ухвали від 01 квітня 2019 року в частині сплати судового збору.

Описані обставин в своїй сукупності дають підстави вважати, що касаційна скарга від 19 березня 2019 року подана особою, стосовно якої є об'єктивні сумніви про те, чи мала вона адміністративну процесуальну дієздатність, чи підписана касаційна скарга особою, яка мала права її підписувати. Наявність окреслених сумнівів зумовлює визнання скаржника таким, що не має такого статусу і повноважень на підписання касаційної скарги.

У зв'язку з цим прохання представника Уповноваженої особи ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_8 бачити в касаційній скарзі від 19 березня 2019 року доповнення до первинної касаційної скарги є неприйнятним і не може свідчити про усунення недоробок, зазначених в ухвалі від 01 квітня 2019 року.

Поряд з цим скаржник не виконав і вказівку ухвали в частині сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169, частини другої, пункту 1 частини п'ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та/або якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, підписана особою, яка не має права її підписувати.

Зі сказаного можна узагальнити, що касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, підписана особою, яка не має права її підписувати і щодо якої скаржник не усунув недоліки у встановлений судом строк, що своє чергою тягне ухвалення рішення про повернення скарги її автору.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 19 березня 2019 року на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Гриців