Справа № 420/6833/18
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6833/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

22 квітня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М. розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар СНД» до Одеської митниці ДФС України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської Служби України в Одеській області, про визнання неправомірними дій щодо незадоволення заяви про повернення надміру сплачених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 04.04.2019 року відмовив у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар СНД» до Одеської митниці ДФС України.

В судовому засіданні до початку судових дебатів представник позивача заявив клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Одеської митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування свого клопотання зазначив, що 09.01.2019 року ТОВ «Дельта Вілмар СНД» уклало з АО «Меліус» додаткову угоду № 3 до договору № 16/18 від 01.08.2018 року «Про надання правової допомоги» № 16/18. Предметом даного договору є правова допомога, що надається Компанією, відносно захисту прав та представництва інтересів в Одеському окружному адміністративному суді по даній справі. На виконання даного договору позивач сплатив підприємству гонорар у розмірі 23 721 грн.

Також представник позивача стверджував, що обсяг наданих послуг та використання адвокатом робочого часу, пов'язаних із судовим розглядом даної адміністративної справи є співмірним відповідно до суми гонорару за укладеним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, впродовж судового розгляду суд встановив, що 09.01.2019 року ТОВ «Дельта Вілмар СНД» уклало з АО «Меліус» додаткову угоду № 3 до договору № 16/18 від 01.08.2018 року «Про надання правової допомоги» № 16/18. Предметом даного договору є правова допомога, що надається Компанією, відносно захисту прав та представництва інтересів в Одеському окружному адміністративному суді по даній справі.

Відповідно до копій платіжного доручення №№ 1073286 від 19.02.2019, 1075109 від 12.03.2019, 1077718 від 09.04.2019 позивач виконував свої зобов'язання за договором та сплачував гонорари в повному обсязі.

Крім того, суд встановив, що ТОВ «Дельта Вілмар СНД» при звернені із позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду сплатило судовий збір у розмірі 8 432,06 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ст. 134 КАС України:

1. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на зміст статті 134 КАС України, вона визначає порядок внесення судових витрат на правову допомогу. ЇЇ положення спрямовані на забезпечення особі права на правову допомогу в адміністративному судочинстві. Зазначений вид витрат пов'язаний з реалізацією конституційного права на правову допомогу. Адже стаття 59 Конституції України визначає, що кожен має право на правову допомогу.

Суд бере до уваги, що позивач документально підтвердив, що він сплатив 23 721 грн., на виконання договору про надання правової допомоги. Тобто цей гонорар був фактичним.

Але, рішенням суду від 04.04.2019 року у задоволенні позову ТОВ «Дельта Вілмар СНД» відмовлено, тобто в цьому разі неможливо застосувати положення частини 1 статті 139 КАС України.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та сплату судового збору не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом п'ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятий апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.М. Токмілова