Справа № 440/4640/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 р. Справа № 440/4640/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/4640/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава у Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року, Публічне акціонерне товариство "Родовід банк" (далі позивач) звернулось до суду з позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.10.2018 по виконанню наказу Господарського суду Полтавської області від 21.03.2011 у справі № 18/2621/11 (ВП № 51282673).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2018 року позовну заяву залишено без руху у звязку з відсутністю у матеріалах позовної заяви оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1762 грн, а також через відсутність заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення після отримання ухвали Господарського суду Полтавської області про закриття провадження у справі № 18/2621/11 разом з доказами наявності таких поважних причин.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року адміністративний позов, у звязку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви виконано. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно з приписами ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах доводів та вимог апеляційної скарги ухвалу суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не в повному обсязі виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: не надав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення після отримання ухвали Господарського суду Полтавської області про закриття провадження у справі № 18/2621/11 разом з доказами наявності таких поважних причин. Отже недоліки позовної заяви не усунути в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, з огляду на наступне.

Частина 5 статті 160 КАС України містить вимоги до позовної заяви, а стаття 161 передбачає документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст. 169 КАС України).

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 29.12.2019 року позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1762 грн та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення після отримання ухвали Господарського суду Полтавської області про закриття провадження у справі № 18/2621/11 та з наданням доказів наявності таких поважних причин.

На виконання вимог цієї ухвали позивач у визначений судом строк надав до суду платіжне доручення № 42 від 10.01.2019 про сплату судового збору в розмірі 1762 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 26.12.2018 року разом з позовною заявою позивачем надано клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, оскільки пропустив його з поважних причин. На підтвердження обґрунтованості поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, позивачем наведено обставин, які, на його думку, об'єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися до суду.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано клопотання про поновлення строків на звернення до суду та не обґрунтовано поважності причин пропуску строків звернення, оскільки разом з позовною заявою позивач надав клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, та наводив обґрунтування даного клопотання.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначив обставини, з якими повязує поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Однак, суд першої інстанції, залишаючи без руху та повертаючи позовну заяву, не дослідив та не дав правової оцінки заявленому позивачем клопотанню, відповідно, не навів у своєму рішенні будь-якого обґрунтування неприйняття доводів позивача, а обмежився лише посиланням, на те, що позивачем не обґрунтовано поважності причин пропуску строків звернення.

Таким чином, суд першої інстанції не зясував, не дослідив і не встановив фактичних обставин, за яких позивач своєчасно не реалізував своє право на звернення до суду з даним позовом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосудді можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним право обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Отже, з наведеного слідує, що оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такого рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року по справі № 440/4640/18 -скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови виготовлений 19.04.2019 року