Справа № 520/9797/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 р.Справа № 520/9797/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан ОСОБА_2, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/9797/18

за позовом ОСОБА_3

до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ( далі - Куп'янського ОУПФУ Харківської області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач - 2), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та рішення комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Купянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.08.2018 № 102 щодо відмови ОСОБА_3, у зарахуванні до пільгового трудового стажу періодів роботи з 03.01.1996 року по 05.06.1996 року та з 27.08.1996 по 30.05.2005 в акціонерному товаристві «Братский Алюминиевый Завод» та призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 1;

- скасувати рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Купянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.08.2018 № 102, та зобовязати Купянське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати ОСОБА_3 до пільгового трудового стажу періоди роботи з 03.01.1996 року по 05.06.1996 року та з 27.08.1996 по 30.05.2005 в акціонерному товаристві «Братский Алюминиевый Завод», призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах по Списку № 1 з дати звернення за призначенням пенсії з 14.08.2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 р. по справі № 520/9797/18 частково, в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та рішення комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням ( перерахунком) та виплатою пенсій Купянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.08.2018 № 102 щодо відмови мені, ОСОБА_3, у зарахуванні до пільгового трудового стажу за Списком № 1 періодів моєї роботи з 03.01.1996 року по 05.06.1996 року та з 27.08.1996 по 30.05.2005 в акціонерному товаристві «Братський алюмінієвий завод », та зобовязати Купянське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати мені, ОСОБА_3, до пільгового трудового стажу за Списком № 1 періоди моєї роботи з 03.01.1996 року по 05.06.1996 року та з 27.08.1996 по 30.05.2005 в акціонерному товаристві «Братський алюмінієвий завод».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушенні норми процесуального права.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, заслухавши сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.п. 1) п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На підтвердження наявності трудового стажу позивачем було надано копію трудової книжки, довідки видані ВАТ «РУСАЛ Братський алюмінієвий завод» від 02.02.2015 № 16-0083, ДП «Завод «Електроважмаш» 31.05.2017 № 250/26, № 250/26а, № 250/266, 250/26в. та копії наступних документів: диплому с. МТ № 596404, військового квитка с. НУ № 9200951, договорів підряду від 27.12.1995 року, від 29.01.1996 року, від 01.04.1996 року.

Рішенням комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Купянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.08.2018 № 102 у призначенні пенсії позивачу відмовлено на підставі того, що документи про проведення атестації робочого місця за період роботи з 03.01.1996 року по 05.06.1996 року та з 27.08.1996 року по 30.05.2005 року за Списком № 1 заявник не надав. Згідно наданих документів ОСОБА_3 на день звернення має повних 48 років, загальний страховий стаж складає 25 років 11 місяців 14 днів. Період з 03.01.1996 року по 05.06.1996 року та з 27.08.1996 року по 30.05.2005 року підтвердити період роботи по Списку № 1 немає підстав, оскільки відсутні документи про проведення атестації робочого місця.

У подальшому, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про скасування рішення комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Купянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.08.2018 № 102 щодо відмови у призначенні пенсії.

Листом № 5150/Г-14 від 17.10.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивачу, що оскільки позивач не досяг пенсійного віку, передбаченого п.п. 1) п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та стаж роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, обчислений на підставі наданих до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області документів, не досягає необхідного для призначення пенсії, передбаченого п.п. 1) п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням Купянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.08.2018 року відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погодившись з такими рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку відповідачі - суб'єкти владних повноважень, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах внаслідок відсутності у нього доказів про проведення атестації його робочих місць та у зв'язку із недосягненням необхідного пенсійного віку, діяли на підставі, у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

У відповідності до п. "а" ст. 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Умови призначення пільгових пенсій визначені ст.114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і пятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди від 15.01.1993 р. між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення громадяни ОСОБА_4, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Громадянам ОСОБА_4, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991 р. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами ОСОБА_4. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р.).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам ОСОБА_4 цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Відповідно до ст. 6 вказаної Угоди для визначення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

У відповідності до вимог статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 (далі Порядок 18-1).

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до п. 11 Порядку 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (набрав чинності з 21.08.1992, надалі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Колегія суддів зазначає, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 набула чинності з 21.08.1992 року, тому при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Тотожний висновок є у у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (№21-183а13), 25 листопада 2014 року (№ 21-519а14), 17 березня 2015 року (№ 51-585а14).

Крім того, законодавством Росії в період роботи позивача також передбачалась атестація робочих місць, зокрема Наказом Міністерства праці і зайнятості населення Російської Федерації №2 від 08.01.1992 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» та Постановою Міністерства праці і соціального розвитку Російської Федерації № 12 від 14.03.1997 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Я вбачається з матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки, згідно запису про дату народження у трудовій книжці, позивач досяг 48 років, тоді як згідно положень п. "а" ст. 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" необхідною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення 50-річного віку, навіть беручи до уваги положення статті 114 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, такий вік не може бути нижчим ніж 50 років.

Отже, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачі - суб'єкти владних повноважень, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах внаслідок відсутності у нього доказів про проведення атестації його робочих місць та у зв'язку із недосягненням необхідного пенсійного віку, діяли на підставі, у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 77 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року по справі № 520/9797/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови складено 23.04.2019 року