Справа № 1640/2660/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р. м. ХарківСправа № 1640/2660/18
Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року (суддя Удовіченко С.О.; м. Полтава; повний текст рішення складено 05.11.2018 року) по справі № 1640/2660/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (далі по тексту - відповідач, ГУНП в Полтавській області) в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Полтавській області № 762 від 08 травня 2018 року про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності,

- визнати протиправним та скасувати наказу ГУНП в Полтавській області № 220 о/с від 15 травня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області з 15 травня 2018 року,

- стягнути з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу,

- стягнути з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що в судовому рішенні відсутня правова оцінка відеозапису з НК «Джос» за період з 23.03.2018-24.03.2018 на якому міститься запис інциденту за участю позивача та який став підставою для його звільнення. Також позивач вказує, що суд приймає до уваги, як доказ його неправомірної поведінки, свідчення свідка ОСОБА_2 в частині пред'явлення ним посвідчення поліцейського, але не враховує інші його свідчення щодо подій, які мали місце. В той же час суд посилається, як на доказ, на свідчення працівників НК «Джос», які в більшій мірі є зацікавленими особами, оскільки саме вони були ініціаторами бійки та саме на них позивач вказував в заяві про відкриття кримінального провадження.

Крім того, позивач зазначає, що, приймаючи рішення у справі, суд залишив поза увагою, те, що при зазначенні виду дисциплінарного стягнення щодо позивача в порушення вимог ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ у висновку службового розслідування не надана оцінка попередній поведінці позивача, не зазначено ставлення до службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Вказане автоматично тягне неповноту проведеного службового розслідування та упереджене ставлення з боку керівництва при проведенні вищевказаного службового розслідування.

Також, на думку позивача, про упередженість при прийнятті рішення з боку суду свідчить, зокрема, що суд надає його поведінці оцінку, як деструктивній, не маючи про те будь яких висновків психічної чи психіатричної експертизи. При цьому покладає на позивача відповідальність за дії інших осіб, зазначаючи, що порушення етичної поведінки з його боку, як діючого поліцейського, настало в момент пред'явлення іншою особою посвідчення, що надало право проходу.

З вказаного питання позивач вказує, що він перебував в позаслужбовий час на відпочинку та дійсно не припинив можливі протиправні дії ОСОБА_2, як того вимагає Дисциплінарний статут ОВС, на момент таких дій він не знав з якою метою ОСОБА_2 показав посвідчення та дізнався про це пізніше.

Крім того, суд не прийняв до уваги той факт, що в матеріалах службового розслідування відсутні будь-які докази перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння чи порушення позивачем адміністративного законодавства, як це зазначено у висновку службового розслідування та зазначено у рішенні, що підставою звільнення є порушення службової дисципліни. Але саме, вищевказане порушення службової дисципліни ставляться позивачу за вину, як це зазначено в тексті висновку, та суд залишив цей факт поза увагою.

Також позивач вказує, що судом залишено поза увагою той факт, що позивач під час проведення службового розслідування перебував на лікарняному до 19.05.2018 року включно та не міг надати пояснення за станом здоров'я.

Стверджує, що судом порушено право позивача на доступ до справедливого правосуддя, адже приймаючи рішення ним порушено вимоги ст. 2 КАС України в частині обґрунтованості, неупередженості, ст. 77 КАС У країни в частині врахування свідчень, які не мають доказової сили та не врахування при прийнятті рішення поданих позивачем доказів, порушень ч. 3 ст. 242 КАС України щодо обґрунтованості рішення, яке ухвалює судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції із 07 листопада 2015 року по 08 травня 2018 року, що підтверджується Послужним списком (а.с. 64-67).

30 березня 2018 року ГУНП в Полтавській області винесено наказ № 345 "Про призначення та проведення службового розслідування" (а.с. 76).

За змістом вказаного наказу підставою для призначення службового розслідування слугувало те, що 26 березня 2018 року до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про звернення за медичною допомогою до травматологічного пункту комунального некомерційного медичного підприємства "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" працівників відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП.

Під час проведення службового розслідування заступником начальника ГУНП в Полтавській області - начальником кримінальної поліції ОСОБА_4 подано на ім'я начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 рапорт, з якого слідує, що наказом ГУНП в Полтавській області від 30 березня 2018 року № 345 призначено проведення комісійного службового розслідування за фактом травмування окремих працівників поліції Кременчуцького ВП ГУНП під час відпочинку в НК "Джос" 24 березня 2018 року з контрольним терміном виконання 30 квітня 2018 року. Під час проведення службового розслідування оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП капітану поліції ОСОБА_6, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 та інспектору - штурмовику 1-го взводу з проведення спеціальних операцій (штурмового) управління "Корпусу оперативно-раптової дії" ГУНП лейтенанту поліції ОСОБА_8 було запропоновано надати письмові пояснення, які останніми були надані відповідно до чинного законодавства. В той же час оперуповноважений відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вказав, що письмові пояснення надасть лише після закінчення лікування. Відповідно до пункту 6.3.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року №230 забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення (а.с. 78).

26 квітня 2018 року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 дозволено продовжити контрольний термін проведення службового розслідування до 14 травня 2017 року.

За результатами службового розслідування за фактом травмування окремих працівників Кременчуцького ВП ГУНП, комісією ГУНП у складі: голови - заступника начальника ГУНП - начальника кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_4, членів комісії: начальника Кременчуцького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_9, старшого інспектора з ОД відділу ІОС УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_10, начальника СКЗ Кременчуцького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_11, старшого оперуповноваженого ВБОЗ УКР ГУНП капітана поліції ОСОБА_12 та старшого оперуповноваженого Полтавського управління ДВБ НП України підполковника поліції ОСОБА_13 08 травня 2018 року складено висновок, який цього ж дня затверджений начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 (а.с. 68-75).

Як слідує із вищевказаного висновку комісія вважає, що в межах проведеного службового розслідування підтвердити інформацію щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 працівниками охорони НК "Джос" в ніч з 24 березня 2018 року по 25 березня 2018 року, 26 березня 2018 року не вбачається можливим в зв'язку з суттєвими розбіжностями в поясненнях опитаних сторін та відсутністю відео зйомки подій. Наявність або відсутність складу злочину в діях осіб причетних до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 буде встановлено за результатами розгляду кримінальних проваджень № 0000892, № 0000893, № 0000894 та № 0000895 органами досудового слідства та суду. Оперуповноважений відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді - забій грудної клітки, м'яких тканин правого плеча, отримав 24 березня 2018 року в період проходження служби не при виконанні службових обов'язків. За порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, пункту 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179 "Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських", оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 рекомендовано звільнити зі служби в поліції.

08 травня 2018 року наказом ГУНП в Полтавській області №762, за порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, пункту 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179 "Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських", на оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України (а.с. 149-150).

Наказом ГУНП в Полтавській області №233о/с від 22 травня 2018 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 57).

Позивач не погоджуючись зі звільненням з поліції, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, який з урахуванням попередньої поведінки, суспільного резонансу та загального уявлення суспільства про поліцейського, як носія влади, унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов'язків на службі в органах поліції, а тому дисциплінарна відповідальність застосована до ОСОБА_1 співмірна із вчиненим позивачем проступком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2016 року №580-VIII, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29 липня 1991 року.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно статті 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом (частини друга - четверта статті 18 Закону України "Про Національну поліцію").

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, щодо приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закон України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей є Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції (пункт 2 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських).

Відповідно до пункту 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України унормовано порядок накладання дисциплінарних стягнень.

За змістом вказаної статті, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні встановлений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року №230.

За приписами пункту 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ).

Як свідчать матеріали справи, 30 березня 2018 року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 винесено наказ №345 "Про призначення та проведення службового розслідування".

Відповідно до пункту 5.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

На підставі рапорту заступника ГУНП в Полтавській області - начальника кримінальної поліції ОСОБА_4 начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 продовжено строк службового розслідування до 26 квітня 2018 року.

Згідно із пунктом 5.3. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

08 травня 2018 року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 затверджено висновок за результатами службового розслідування.

Відповідно до п.5.4 Інструкції №230, якщо вину особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни .

Зі змісту спірного наказу вбачається, що підставою для звільнення позивача визначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2018 року до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про звернення в 19:33 за медичною допомогою до травматичного пункту комунального некомерційного медичного підприємства "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" оперуповноважених відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_6, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 з приводу нанесення їм тілесних ушкоджень працівниками охорони НК "Джос". 29 березня 2018 року подія набула суспільного резонансу та мала негативний характер серед мешканців м.Кременчук, оскільки була озвучена депутатом Кременчуцької міської ради ОСОБА_15 під час проведення XXIX сесії Кременчуцької міської ради VII скликання. 29 березня 2018 року та 05 квітня 2018 року у інтернет - виданні "Кременчуцька газета" розміщена інформація негативного характеру про події за участі окремих працівників Кременчуцького ВП ГУНП щодо їх поведінки під час відпочинку в НК "Джос".

Як слідує із висновку службового розслідування від 08 травня 2018 року та пояснень охоронця ТОВ "Сокіл Полтава" ОСОБА_16 в ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року, останній перебував на роботі в НК "Джос". Біля 23:30 24 березня 2018 року до клубу зайшло 5 чоловік, які перебували у стані сильного алкогольного сп'яніння. Було прийнято рішення про не допуск до розважального закладу вказаних чоловіків. Однак під час спроби зайти до розважального закладу, один з них пред'явив своє службове посвідчення працівника поліції та вказав, що є діючим працівником поліції, після чого даних осіб було допущено до клубу (а.с. 94-95).

Факт пред'явлення службового посвідчення підтвердив у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 (а.с. 80-82).

За поясненнями ОСОБА_17 - бармена НК. Джос", ОСОБА_18 - начальника охорони, ОСОБА_19 - охоронця, ОСОБА_20 - менеджера НК "Джос", ОСОБА_21 - прибиральниці НК "Джос" - перебуваючи у приміщенні розважального закладу працівники поліції вели себе зухвало, на зауваження не реагували, намагалися чіплятися до відвідувачів, намагалися залізти до службової зони діджея та впали на підлогу розливши коктейль. На зауваження не реагували. В подальшому один з них, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння зайшов у зону відпочинку та справи природні потреби поблизу м'якого дивану (за даними службового розслідування встановлено, що даною особою виявився ОСОБА_2.). Після справляння природних потреб останнього було виведено з приміщення розважального закладу (а.с. 88-96).

Згідно із висновком службового розслідування, ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування відмовився надавати пояснення щодо події, яка трапилася в ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року в НК "Джос", про що начальником СКЗ Кременчуцького ВП УНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_11 складено рапорт про виїзд за адресою проживання оперуповноваженого ВКП Кременчуцького ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 №4070/115/107-2918 від 26 квітня 2018 року, Акти про відвідування за місцем мешкання №1484/115/10/01-18 від 26 квітня 2018 року і №1564/115/1074-01-1 від 02 травня 2018 року та Акт про відмову надавати пояснення №1569/115/107-2018 від 02 травня 2018 року (а.с. 87, 137 зворотній бік - 138 зворотній бік).

Як випливає із Довідки №1012 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України та листа амбулаторії ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", ОСОБА_1 у період із 27 березня 2018 року по 30 березня 2018 року перебував на амбулаторному лікуванні, первинний діагноз - забій грудної клітки, м'яких тканин правого плеча (а.с. 136-137).

При цьому, з інформації наданої Управлінням охорони здоров'я виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (лист №01-16/540 від 26 квітня 2018 року) випливає, що громадянин ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою до лікаря загальної практики-сімейного лікаря амбулаторії ЗП-СМ №2 комунального некомерційного медичного підприємства "Центр ПМСД №3" м.Кременчука ОСОБА_22 і йому видавався листок тимчасової непрацездатності серія АДН №794239, діагноз: гострий бронхіт, шифр J20, за період з 30 березня 2018 року по 12 квітня 2018 року включно (а.с. 139).

Як випливає із Відомості ознайомлення особового складу Кременчуцького ВП із Правилами етичної поведінки поліцейських та Відомості ознайомлення особового складу Кременчуцького ВП щодо неухильного дотримання Правил поведінки і професійної етики працівника поліції, останні доведені до відома ОСОБА_1 під підпис (а.с. 122, 122 зворотній бік).

Допитаний в ході судового розгляду в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що "24 березня 2018 року разом із ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмічали день народження ОСОБА_2 у нього вдома, але близько 22:30 год. вирішили поїхати до центру міста та відвідати нічний клуб "Джос", щоб не вживати алкогольні напої на вулиці. У клубі пробули приблизно 45 хвилин, після чого зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та знаходиться біля входу у нічний клуб. Вийшовши із нічного клубу на подвір'я побачив ОСОБА_2, який був у крові та пояснив, що охорона закладу нанесла тілесні ушкодження. Після чого я сказав, що необхідно зайти до нічного клубу та розібратися з охороною, що спонукало її вчинити такі дії. Але у цей момент підбігло приблизно чотири особи і почали наносити тілесні ушкодження. Після цього охорона закладу вивела на вулицю ОСОБА_1 і ОСОБА_7 та знову почала наносити мені тілесні ушкодження. Коли охорона нічного клубу повернулася до закладу, ми всі разом знову вирішили зайти до клубу, щоб забрати свої речі. Однак на вимогу віддати наші речі охорона знову почала наносити тілесні ушкодження. Після чого ми вийшли з клубу та зателефонували керівництву, щоб повідомити про подію, яка трапилася із суботи на неділю. Однак, коли вийшли в понеділок на роботу, керівник відділу поліції сказав, що ОСОБА_2 необхідно поїхати до клубу, щоб владнати ситуацію. Після того, як ОСОБА_2 поїхав до клубу, він зателефонував на телефон і повідомив, що охорона нічного закладу зачинила його і не відпускає та хоче бачити всіх учасників події. Після чого я із ОСОБА_23 зайшли до свого керівника і повідомили, що ОСОБА_2 тримають проти його волі у клубі та наносять тілесні ушкодження".

Також свідок ОСОБА_6 надав пояснення, що "в нічному клубі проводиться реалізація спиртних напоїв. Перебуваючи у нічному клубі 24 березня 2018 року замовили кальян та "якийсь" коктейль. Коли первий раз наносили ОСОБА_1 тілесні ушкодження не бачив, а коли зайшли в хол нічного закладу, охорона до усіх нас почала ставитися не приязно. Як наносили ушкодження ОСОБА_1 у холі клубу не бачив, бачив коли ОСОБА_1 та ОСОБА_7 охорона вивела і там бачив, як охорона наносила ушкодження".

Допитаний в ході судового розгляду в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що "24 березня 2018 року запросив ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до себе додому де останні пили пиво та відпочивали, після чого ввечері поїхали до центру міста та вирішили піти в нічний клуб "Джос". У клубі пробули не більше однієї години, замовляли по коктейлю та відпочивали за столиком, танцювали. Близько 00.00 я розбив склянку із напоєм, після чого підійшла офіціантка, якій заплатив гроші за склянку. Після цього вирішив поїхати додому. Чекаючи уже на вулиці таксі відчув удар ззаду та нанесення тілесних ушкоджень. Коли піднявся, дістав телефон та почав телефонувати усім з ким відпочивав. На вулицю вийшов ОСОБА_8 і ОСОБА_6, яких також почали відразу бити. Після чого виштовхали ногами із клубу ОСОБА_7 і ОСОБА_1 Ми зателефонували керівництву та поїхали по домівкам. У понеділок вранці нас викликало керівництво та повідомило, що я - ОСОБА_2 справляв свої потреби в клубі та дана інформація підтверджується відео із камер спостереження".

Таким чином, допитані в суді першої інстанції свідки підтверджують факт перебування ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у НК "Джос" та частково тих подій, які трапилися у ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року, однак не спростовують тих обставин, які встановлені в ході службового розслідування та пояснень інших осіб, які були допитані під час проведення службового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

Так, з матеріалів справи вбачається, що подія, яка трапилася у ніч з 24.03.2018 на 25.03.2018, за участі ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у НК "Джос", мала суспільний резонанс, оскільки була озвучена депутатами міської ради під час проведення XXIX сесії Кременчуцької міської ради VII скликання та розміщена на сайті Інтернет-видання "Кременчуцька газета", що не спростовано сторонами (а.с. 144).

Крім того, 24 квітня 2018 року старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_10 у присутності начальника СКЗ Кременчуцького ВП ГУНП майора поліції Яцик.О.С. переглянуто відеозйомки з камер спостереження, розташованих в приміщенні НК "Джос" за участі ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Під час перегляду наданих копій відео файлів встановлено факти негідної працівника поліції поведінки у побуті, а саме: чіпляння до відвідувачів (ОСОБА_7, ОСОБА_2.), намагання залізти до діджея, падіння на підлогу розважальної зали (ОСОБА_2, ОСОБА_6.), демонстрація прийомів рукопашного бою (ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_6.). Вивченням наданих фото встановлено, що 24 березня 2018 року о 22:23, під час прибуття до НК "Джос" старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пред'явив своє службове посвідчення працівника поліції. За результатами комісійного перегляду відеозаписів складено акт від 24 квітня 2018 року (а.с. 123).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем правомірно призначено та проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як випливає із Послужного списку ОСОБА_1 06 грудня 2018 року до останнього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (наказ ГУНП в Полтавській області №1685 від 06 грудня 2017 року) (а.с. 67, 199-200).

На момент звільнення з Національної поліції України дисциплінарне стягнення реалізоване наказом ГУНП в Полтавській області №1685 від 06 грудня 2017 року було діючим, що підтверджується довідкою Сектору кадрового забезпечення Кременчуцького відділу поліції ГУНПУ в Полтавській області №10687/115/107-2018 від 30 жовтня 2018 року.

Згідно Службової характеристики оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 26 квітня 2018 року за період проходження служби та в займаній посаді зарекомендував себе посереднім працівником. В роботі показує недостатню інтенсивність. На зауваження і критику не реагує, не робить належних висновків, до вказівок керівництва ставиться безвідповідально, не працює над усуненням недоліків (а.с. 129).

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до п. 1 розділу І Правил ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з вимогами п. 1,2 ч.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до положень розділу IV п.3 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, поліцейський за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час, зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Враховуючи наявність встановлених під час розгляду судом справи фактів порушення позивачем Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських та Закону України "Про Національну поліцію", а також не дотримання позивачем службової дисципліни та присяги, враховуючи наявність у позивача діючого дисциплінарного стягнення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів від 08.05.2018 № 762 та від 15.05.2018 № 220 о/с діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому права позивача не порушені.

Суд також враховує, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Професійний обов'язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно-правовими актами та Присягою поліцейського завдань. Поліцейський, як представник держави зобов'язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, з честю та гідністю поводити себе як в службовий так і в позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Відносно частини позовних вимог про поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення колегія суддів зазначає, що вказані позовні вимоги є похідними вимогами від первинних позовних вимог, тому задоволенню також не підлягають.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Колегія суддів зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Задля дотримання принципу справедливого суду мотивація рішення повинна засвідчити, що суддя насправді вивчив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року по справі № 1640/2660/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 22.04.2019 року