Справа № 520/9417/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р.Справа № 520/9417/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представників сторін : позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Колотекс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 21.01.19 року по справі № 520/9417/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колотекс"

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС" (далі по тексту позивач, ТОВ «Колотекс») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2018/000914/2 від 03.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтувало тим, що контролюючим органом безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2018/000914/2 від 03.10.2018 та її визначення за другорядним (резервним) методом, оскільки ТОВ «Колотекс» надано всі необхідні документи згідно з переліком, передбаченим ст.53 Митного кодексу України, для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Стверджує, що оскільки відповідач не зазначив жодних доказів наявності у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митницею необґрунтовано витребувано додаткові документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару текстильної продукції (тканин), та як наслідок, протиправно винесено рішення про визначення митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року по справі № 520/9417/18 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОТЕКС" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, з підстав недоведеності Харківською митницею ДФС неправильності заявленої ТОВ «Колотекс» митної вартості, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року по справі № 520/9417/18 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована посиланнями на невідповідність дійсним обставинам справи тверджень суду першої інстанції про наявність розбіжностей в наданих позивачем документах до митного оформлення і, відповідно, про неможливість визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору). Апелянт вказує, що суд першої інстанції з посиланням на лист ТОВ «Колотекс» № 12 від 03.10.2018 помилково зазначив про неможливість позивача взагалі надати до митниці інші додаткові документи. Також вважає безпідставним неврахування судом першої інстанції наданого до суду доповнення (зміни) до специфікації при ухваленні оскаржуваного рішення. В цілому, на думку позивача, навіть ненадання такого доповнення (змін) до митного органу не повинно було вплинути на можливість підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Враховуючи, що відповідачу для оформлення імпортованого товару було надано необхідні основні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, а виявлені невідповідності не впливали на числові значення складових митної вартості товарів і не позбавляли позивача права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються, у митного органу були відсутні підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товарів.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала з підстав, викладених в останній, просила суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та в надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу просила суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2018/000914/2 від 03.10.2018 року є законним, оформленим з додержанням вимог ч.2 ст.55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195. Пояснив, що за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що стало підставою для застосування ч.3 ст.53 Митного кодексу України. У звязку з вказаними обставинами, у відповідності до вимог ч.5 ст.55 та ч.4 ст.57 Митного кодексу України було проведено процедуру консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів. Враховуючи, що особа, уповноважена позивачем на декларування товарів, листом №12 від 03.10.2018 повідомила митницю про неможливість надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів та просила видати рішення про коригування митної вартості, Харківською митницею ДФС було прийняте рішення про неможливість застосування до товару позивача, заявленого до митного оформлення за вказаними ЕМД, основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, та як наслідок, 03.10.2018 винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/000914/2 за резервним методом відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України із використанням інформації щодо раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостей: ЕМД №UA125110/2018/418815 від 01.10.2018.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 квітня 2018 року між компанією Женчанг Форчун Ентерпрайз Ко, ЛТД (Zhenjiang Fortune Enterprise Co., LTD), Китай (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Колотекс (Покупець) було укладено контракт № 11. У відповідності до п. 1.1. цього контракту в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов'язується здійснити поставку Покупцеві текстильної продукції - тканин, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру яких визначена Сторонами у Специфікаціях, що є додатками до цього договору (надалі іменується товар), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар, що поставляється Постачальником за цим договором, здійснити митне оформлення товару. У відповідності до специфікації від 15.05.2018, що є додатком № 1 до контракту, товар мав бути поставлений загальною кількістю на суму 31310 доларів США. У відповідності до п. 7.5 контракту № 11 від 12.04.2018 оплата товару здійснюється шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата товару здійснюється на підставі відповідного рахунку (інвойсу) Постачальника.

01.10.2018 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товарів особою, уповноваженою ТОВ Колотекс на декларування товарів, подано до митного поста Харків-автомобільний Харківської митниці ДФС електрону митну декларацію типу ІМ40ДЕUA807190/2018/018881 на товар Текстильний синтетичний матеріал Оксфорд на ПВХ основі, в рулонах 50м, завширшки 1,5 м, різних кольорів: ...Країна виробництва - CN, торгівельна марка немає даних, виробник - ZHENJIANG FORFUNE ENTERPRISE CO., LTD. (графа 31 ЕМД), країна походження - Китай (графа 34 ЕМД).

Товар надійшов на адресу ТОВ Колотекс відповідно до контракту J4811 від 12.04.2018 з ZHENJIANG FORFUNE ENTERPRISE CO., LTD (Китай).

Також разом з ЕМД №UА807190/2018/018881 від 01.10.2018 до митниці декларантом було надано:

- додаток №1 від 15.05.2018 до Контракту (далі - Специфікація) (код 4103 у графі 44 ЕМД);

- додаткова угода №1 від 17.08.2018 до Контракту (код 4103 у графі 44 ЕМД), якою змінено умови поставки товару на FOB-Одеса, Україна;

- інвойс №ЕТ18-В0803 від 17.08.2018 (код 0380 у графі 44 ЕМД);

- пакувальний лист №ЕТ18-В0803 від 17.08.2018 (код 0271 у графі 44 ЕМД);

- платіжні доручення від 08.06.2018 на суму 15644 доларів США та від 04.09.2018 на суму 17336,36 доларів США (код 3001 у графі 44 ЕМД);

- коносамент (Bill of lading) SHWS218080792 від 25.08.2018 (код 0705 у графі 44 ЕМД).

Під час перевірки заявлених позивачем у МД № UA807190/2018/018881 митних вартостей імпортованих товарів контролюючим органом встановлено невідповідність даних в наданих до митного оформлення документах. Так, у інвойсі №РТ18-В0803 від 17.08.2018 на товар було зазначено загальну вартість товару 32991,36 доларів США, в той час як відповідно до Специфікації до Контракту на поставку товару загальна вартість такого товару складає 31310 доларів США.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що вважає безпідставними доводи відповідача, оскільки відповідно до доповнення від 15.08.2018 року до Додатку № 1 (специфікації) від 15.05.2018 року загальна вартість товару складає 32991,36 доларів США.

На запит посадових осіб митниці щодо надання додаткових документів позивач листом від 03.10.2018 року повідомив Харківську митницю ДФС, що не має можливості надати інші додаткові документи, та просив видати рішення про коригування митної вартості (а.с. 63).

03.10.2018 Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2018/000914/2 за резервним методом відповідно до положень ст.64 МК України із використанням інформації щодо раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостей: ЕМД UA125110/2018/418815 від 01.10.2018.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав у спірних відносинах для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012 (далі по тексту МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (частина пята статті 58 Митного кодексу України).

Отже, митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

За приписами частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частина 3 статті 53 МК України).

В силу ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що заявлена декларантом митна вартість визначена за основним методом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На виконання ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення ТОВ «Колотекс», здійснювався посадовими особами митниці шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також із застосуванням системи управління ризиками.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом (ч.1 ст.337 МК України).

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок №631).

Відповідно до підпункту 4.5.4 п.4.5 розділу IV Порядку №631 при здійсненні митного оформлення МД виконуються зокрема такі митні формальності як контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару позивача посадовими особами митного поста «Харків-автомобільний» спрацював ризик, згенерований автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АС АУР) за кодом «105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» (копія принт-скріну додана до відзиву на позов).

За результатами порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, проведеного посадовою особою митниці відповідно до пп.2.5 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій, встановлено, що задекларований рівень митної вартості товару (1,50 ШР/кг) значно нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено (3,75 ШР/кг) (копія витягу з Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС (далі - ЄАІС) додана до відзиву на позов).

Відповідно до п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у звязку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості має право здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у випадку наявності у наданих під час митного оформлення документах розбіжностей, не всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, здійснити запит додаткових документів.

На виконання вищевказаних норм права, під час здійснення контролю щодо правильності визначення митної вартості товарів посадовою особою митниці встановлено, що документи, надані декларантом разом з ЕМД № UА807190/2018/018881 від 01.10.2018 на підтвердження митної вартості товару, містять певні розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не відповідають умовам Контракту (р.6 «Постачання товару», р.7 «Ціна договору») та відповідно, положенням ст.53 МК України.

Так, відповідно до специфікації на поставку товару від 15.05.2018 загальною кількістю 40000 м (800 рулонів по 50 м/рул) загальна вартість визначена у розмірі 31310 доларів США, в той час як у наданому декларантом інвойсі № FT18-В0803 від 17.08.2018 32991,36 доларів США, а в пакувальному листі № FT18-В0803 від 17.08.2018 загальна кількість вказана 42117 м (844 рулони).

При цьому, рахунку (інвойсу) на здійснення попередньої оплати, оформлення якого передбачене п.6.3 Контракту, надано не було, платіжне доручення, яким сплачено суму 15644 доларів США, датоване 08.06.2018, тобто пізніше, ніж 10 банківських днів з моменту підписання Специфікації, як це передбачено у п.7.5 Контракту, платіжне доручення від 04.09.2018 датоване пізніше дати відвантаження товару (25.08.2018), що не відповідає умовам Контракту, зазначеним у п.п.6.5, 6.7, 7.5, та відображає сплату 17336,36 доларів США, всупереч умові, зазначеній у п.7.5 Контракту, оскільки другий платіж здійснюється у сумі 50% від загальної вартості Товару за відповідною Специфікацією, тобто в сумі - 15644 доларів США. Також не надано рахунку (інвойсу) на здійснення остаточного розрахунку, оформлення якого за п.6.4 Контракту є обовязковим.

Крім того встановлено, що платіжні доручення від 08.06.2018 та від 04.09.2018 містять посилання лише на Контракт без зазначення реквізитів Специфікації або інвойсів, що унеможливлює підтвердження даними документами факту оплати саме товару, заявленого до митного оформлення за ЕМД №ЦА807190/2018/018881 від 01.10.2018.

У наданих декларантом до митниці інвойсі №FT18-В0803 від 17.08.2018 на товар загальною вартістю 32991,36 доларів США та пакувальному листі №ТТ18-В0803 від 17.08.2018 на товар загальною кількістю - 42117 м (844 рулони) не зазначено реквізитів контракту, що унеможливлює використання цих документів як таких, що у розумінні п.5 ч.2 ст.53 МК України можуть підтвердити заявлену митну вартість товару позивача, що надійшов на його адресу за Контрактом відповідно до Специфікації на поставку товару загальною кількістю - 40000 м (800 рулонів по 50 м/рул), загальною вартістю 31310 доларів США.

Також відповідачем було враховано факт зміни 17.08.2018 умов поставки спірного товару.

Виходячи зі змісту п.6.1 Контракту вбачається, що у Специфікації від 15.05.2018 зазначено вартість одиниці товару (м), визначену за умов поставки СРТ - ОСОБА_1, Україна, які передбачають, що на продавця покладено витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України (в нашому випадку до ОСОБА_1). 17.08.2018 позивачем та його китайським контрагентом укладено додаткову угоду №1 до Контракту, якою змінено умови поставки товару на FQB-Одеса, Україна, які передбачають, що на продавця покладено витрати на транспортування товару до основного перевізника та навантаження на борт судна, а на покупця покладено витрати на транспортування товару основним транспортом (судном) до місця ввезення на митну територію України (в даному випадку до ОСОБА_1).

Вищенаведене повинно було привести й до зміни вартості товару, оскільки на продавця покладається різний обсяг витрат, що мають бути включені у ціну товару як складові митної вартості товару, враховуючи положення ч.10 ст.58 МК України. Однак, вартість за одиницю товару, зазначена в інвойсі №FT18-B0803 від 17.08.2018 на умовах FQB-Одеса, Україна, залишилась ідентичною вартості одиниці товару, зазначеній у Специфікації від 15.05.2018 на умовах СРТ - ОСОБА_1, Україна.

Вищенаведене стало підставою для застосування ч.3 ст.53 МК України, у звязку з чим відповідачем у до вимог ч.5 ст.55 та ч.4 ст.57 МК України було проведено процедуру консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Проведення консультації та витребування додаткових документів відображено у електронному повідомленні від 01.10.2018.

Однак, на вказаний запит митниці щодо надання додаткових документів жодних додаткових документів декларантом до Харківської митниці ДФС надано не було, натомість, не скориставшись 10-денним строком, наданим ч.3 ст.53 МК України, особа, уповноважена позивачем на декларування товарів, листом №12 від 03.10.2018 повідомила митницю про неможливість надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів та просила видати рішення про коригування митної вартості (копія додана до відзиву на позов).

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.2 ч.6 ст.54 МК України); невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МК України (п.3 ч.6 ст.54 МК України).

Згідно зі ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм права дозволяє колегії суддів дійти висновку, що у випадку визначення митної вартості за ціною договору обовязок доведення митної ціни товару покладається на декларанта, тобто у спірних відносинах на позивача. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов'язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, є обов'язком декларанта. До таких документів, які підтверджують митну вартість товарів відносять, зокрема, такі документи, як рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), банківські платіжні документи, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Таким чином, з огляду на суперечність поданих декларантом документів та наявність інформації щодо митної вартості ідентичних товарів, у митного органу були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин митний орган обґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи. Однак, додаткових документів для усунення вказаних розбіжностей та спростування обґрунтованих сумнівів митниці в обєктивності заявленої митної вартості товарів декларант до Харківської митниці ДФС не надав.

Положеннями ч.2 ст.57 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).

Враховуючи, що визначити митну вартість за ціною договору (контракту) щодо товару, який ввозився позивачем на митну територію України, у відповідності до ч.1 ст.58 МК України митниця не мала можливості (враховані: розбіжності у цінової Інформації, ненадання рахунку щодо транспортних витрат, вартість товару згідно додатку № 1 від 15.05.2018 визначена на умовах СРТ ОСОБА_1, згідно додатку 1 від 17.08.2018 умови поставки змінені на РОВ, однак вартість товару не змінилася) було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару за другорядними методами.

З огляду на відсутність у митниці та ненадання декларантом інформації щодо вартості операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни, і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, щодо вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, відсутності даних та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару (не надана (відсутня) інформація), відсутності даних та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару, відповідачем констатовано неможливість прийняття методів оцінки, встановлених ст.ст. 60, 62, 63 МК України.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини та беручи до уваги вищенаведені норми права, колегія суддів дійшла висновку про правомірність прийняття Харківською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/000914/2 від 03.10.2018 за резервним методом із використанням інформації щодо раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостей (ЕМД №UA125110/2018/418815 від 01.10.2018), та не вбачає підстав для його скасування.

Наданий до матеріалів справи витяг з ЄАІС містить відомості вищевказаної МД, які дозволяють співставити товар, оформлений за цими деклараціями, з товаром позивача та провести відповідне коригування митної вартості товару позивача: відповідний код товару за УКТЗЕД; графа 31 - опис товару; графа 34 - код країни походження; графа 22 - валюта; митна вартість; графа 43 - код методу визначення митної вартості товарів.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на безпідставне неврахування судом доповнення (зміни) від 15.08.2018 до додатку №1 (специфікації), оскільки, як визнає сам апелянт, доповнення подане ним лише до суду, а до митниці взагалі не подавалось та не було відповідно предметом розгляду.

Слід зауважити, що вказаний документ поданий позивачем до суду навіть не із позовною заявою, а разом із відповіддю на відзив від 29.11.2018, тоді як предметом даного судового спору є рішення митниці від 03.10.2018.

За таких обставин, у розумінні ст.ст.73, 74 КАС України вказаний документ не може вважатися належним та допустимим доказом по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/000914/2 від 03.10.2018 року, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колотекс" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року по справі № 520/9417/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного ОСОБА_2.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 23.04.2019 року