Справа № 1340/5545/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5545/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, Трускавецька міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії,-

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» звернулось до суду з позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, Трускавецької міської ради в якому просить : визнати протиправною та скасувати відмову (рішення) Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради у видачі сертифіката за №82 від 29.10.2018 р; зобов’язати Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта – «Будівництво твердопаливної котельні для «Готельно-курортного комплексу «Карпати», за адресою вул. Карпатська,2, м. Трускавець, Львівська область.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що за наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта та видачу сертифіката, відповідачем прийнято відмову у видачі сертифіката від 29.10.2018 №82, з підстав надання недостовірних відомостей у поданих документах, а саме: у пункті 12 акту готовності об’єкта до експлуатації зазначено, що сплата пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не вимагається відповідно до положень ст. 40 п.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Запропоновано укласти договір про пайову участь, згідно із службовою запискою управління житлово-комунального господарства та будівництва Трускавецької міської ради.

Позивач зазначає, що законодавством передбачено самостійне визначення замовником декларації (акті) підстав для звільнення від сплати пайових внесків на розвиток інфраструктури населеного пункту, відповідно до вимог ч.4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та відповідних Порядку, затвердженого органом місцевого самоврядування відповідно до наданої компетенції.

Саме подання декларації (акту) є відповідним повідомленням замовника зацікавлених осіб про те, що він не потребує укладання договору пайової участі без будь яких інших звернень або заяв про це, та трактування такого повідомлення відповідачем як подання недостовірної інформації є помилковим. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначається, що відмова у видачі сертифіката від 29.10.2018 № 82 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Для підтвердження інформації яка зазначена в акті готовності об’єкта до експлуатації від 19.09.2018 замовник зобов’язаний був взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури та перерахувати до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку зазначеної інфраструктури, згідно із п.3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Просить в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» володіє на праві власності земельною ділянкою загальною площею 4,6056 за адресою: вул. Карпатська,2 у м. Трускавець, кадастровий номер :02:009:0008, цільове призначення – обслуговування санаторію.

З метою енергозбереження та переходу на альтернативні види палива для цілей своєї господарської діяльності Товариство у грудні 2015 року на власній земельній ділянці розпочало будівництво твердопаливної котельні.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані відділом містобудування та архітектури при управлінні містобудування, архітектури та містобудування Трускавецької міської ради 30.07.2015 №20-/у.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 28.12.2015 р за №ЛВ 24 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу Товариства 02.10.2018 надійшов лист управління житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради про надання дозволу на початок будівельних робіт та зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва для підготовки та укладення договору про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Трускавця. Договір про сплату пайової участі для підписання Товариству скеровувався.

03.10.2018 Товариство звернулося до міського голови м. Трускавця з заявою, в якій повідомило, що позивач не повинен сплачувати пайову участь, оскільки об’єкт будівництва належить до об’єктів інженерної інфраструктури і відповідно до ст. 40 Закону Товариство при його будівництві звільнене від сплати пайової участі.

Листом від 10.10.2018 Трускавецька міська рада повідомила, що замовник самостійно визначає в декларації чи акті про готовність об’єкта будівництва до експлуатації для підстави звільнення від сплати пайової участі.

17 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» звернулось до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об’єкта та видачу сертифіката на об’єкт будівництва «Будівництво твердопаливної котельні для «Готельно-курортного комплексу «Карпати» по вул. Карпатській,2 в м. Трускавець, Львівська область». У пункті 12 акту (графа про сплату пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури) Товариством зазначено, що сплата не вимагається згідно до п.4 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

29 жовтня 2018 року Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради прийнято рішення про відмову у видачі сертифікату ЛВ №82, оскільки встановлено факт недостовірності відомостей у поданих документах, а саме у пункті 12 акту готовності об’єкта до експлуатації зазначено, що сплата пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не вимагається відповідно до положень ст. 40 п.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Поряд з цим, як вбачається із службової записки управління житлово-комунального господарства та будівництва Трускавецької міської ради, замовникові запропоновано укласти договір про згадану пайову участь.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI).

Згідно із частиною другою статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Замовник будівництва самостійно зазначає в Акті готовності об’єкта до експлуатації відомості про кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту або підстави для звільнення від сплати пайової участі.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів (частина четверта статті 39 Закону № 3038-VI).

Відповідно до частини сьомої статті 39 Закону № 3038-VI орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

3) невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил;

4) невиконання вимог, передбачених Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг.

Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Згідно з пунктом 23 Порядку сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку.

Для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об'єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку (пункт 24 Порядку).

Відповідно до пункту 25 Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об'єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з'ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об'єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 27 Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі.

Сертифікат виготовляється в одному примірнику та видається замовнику (уповноваженій ним особі), який має зберігати його протягом всього періоду експлуатації об'єкта.

Підставою для відмови у видачі сертифіката є:

неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

Виходячи з системного аналізу правових норм, підставою для видачі сертифіката є заява замовника про прийняття в експлуатацію об’єкта та видачу сертифіката та акт готовності об’єкта до експлуатації. Відомості в акт замовником вносяться самостійно.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій особі) протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обгрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 11 до цього Порядку.

Згідно рішення Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради про відмову у видачі сертифікату ЛВ №82, встановлено факт недостовірності відомостей у поданих документах, а саме у пункті 12 акту готовності об’єкта до експлуатації зазначено, що сплата пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не вимагається відповідно до положень ст. 40 п.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Поряд з цим, як вбачається із службової записки управління житлово-комунального господарства та будівництва Трускавецької міської ради, замовникові запропоновано укласти договір про згадану пайову участь.

Однак з такими твердженнями відповідача суд не погоджується, оскільки відповідно до п.9 ч.4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об’єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об’єктів енергетики, зв’язку та дорожнього господарства (крім об’єктів дорожнього сервісу).

Готельно-курортний комплекс «Карпати» є закладом медичного і оздоровчого призначення, розташований на земельній ділянці з відповідним цільовим призначенням.

Відповідно до п.2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» готельний комплекс звільнений від сплати пайової участі.

Будівництво твердопаливної котельні як частини комплексу (інженерна споруда) здійснюється для потреб закладу оздоровчого призначення, відповідно за аналогією до п.2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Товариство звільнене від сплати пайової участі.

Відтак, відмова відповідача у видачі сертифіката Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради у видачі сертифіката за №82 від 29.10.2018 р є протиправною.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 прийнятих на 316-му засіданні заступників міністрів Комітетом Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин .

Так, здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Тобто, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищенаведене, вимога щодо зобов'язання відповідача видати сертифікат на об'єкт є формою втручання в дискреційні повноваження.

За вказаних обставин, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов’язати відповідача вирішити питання щодо видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта – «Будівництво твердопаливної котельні для «Готельно-курортного комплексу «Карпати», за адресою вул. Карпатська,2, м. Трускавець, Львівська область та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ “Перехідні положення” КАС України, суд -

Вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» сертифіката за №82 від 29.10.2018 р.

Зобов’язати Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради вирішити питання щодо видачі сертифіката на об'єкт: «Будівництво твердопаливної котельні для «Готельно-курортного комплексу «Карпати», за адресою: вул. Карпатська,2, м. Трускавець, Львівська область» та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради (82200, м. Трускавець, вул. Бориславська, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» (82200, м. Трускавець, вул. Карпатська,2; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3524 (три тисячі п’ятсот двадцять чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2019 року.

Суддя Гулкевич І.З.