Справа № 815/6818/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2019 року

Київ

справа №815/6818/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4621/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області
на постановуОдеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року (суддя А.В. Бутенко)
та ухвалуОдеського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року (колегія у складі суддів: В.О. Потапчук, М.П. Коваль, Г.В. Семенюк)
у справі№ 815/6818/13-а
за позовомСпільного українсько-англійського підприємства «Панком-Юн» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю
доДержавної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06 вересня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-англійське підприємство «Панком-Юн» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі - підприємство) звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 06 вересня 2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки відповідача спростовуються оформленими належним чином первинними документами, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Окрім того, платник податку не може нести відповідальності за несумлінне ставлення своїх контрагентів до виконання ними податкових зобов'язань чи неспроможності податкових органів якісно та своєчасно виконувати свої обов'язки по перевірках.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 06 вересня 2013 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з необґрунтованості висновків відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки реальність господарських операцій, проведених позивачем з контрагентом, підтверджується первинними документами.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи, а також на недоліки заповнення видаткових накладних, актах приймання брухту, товарно-транспортних накладних, відповідно податкова інспекція вважає, що вказані первинні документи складенні з порушенням вимог чинного законодавства.

Відзив або заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Разом з тим, під час касаційного перегляду справи позивачем подано клопотання, з проханням закрити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинною до 15 грудня 2018 року) у зв'язку з припиненням юридичної особи Спільного українсько-англійського підприємства «Панком-Юн» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, на підтвердження даної обставини додано постанову Господарського суду Одеської області від 13 травня 2014 року, ухвалу Господарського суду Одеської області від 10 лютого 2015 року та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридична особа (дата запису про припинення юридичної особи 24 лютого 2015 року).

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинною з 15 грудня 2018 року) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб'єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ч. 1 ст. 354 цього Кодексу суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та клопотання про закриття провадження по справі, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13 серпня 2013 року по 19 серпня 2013 року податковою інспекцією проведено позапланову виїзну документальну перевірку Спільного українсько-англійського підприємства «Панком-Юн» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю з питань дотримання вимог податкового законодавства з контрагентом-постачальником ТОВ «Южмет, ЛТД» за період з 02 грудня 2010 року по 31 жовтня 2012 року, за наслідками якої складено акт № 428/15-54-22-03 від 27 серпня 2013 року, яким зафіксовано порушення: п. 5.1, 5.2.1 п. 5.2. ст.. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп.14.1.27 п.14.1 ст 14, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 138.1 п. 138., п.138.2, п.138.4, п. 138.8 ст. 138 пп. 139.1.9п. 139 ст. 139 Податкового кодексу України, підприємством занижено податок на прибуток у сумі 1818050,00 грн. в тому числі: - за І квартал 2011 рік на суму 367516 грн. - за II квартал 2011 рік на суму 578137 грн. - за III квартали 2011 рік на суму 734505 грн.. - за IV квартали 2011 рік на суму 137892 грн.

Підставою для висновків податкового органу за результатами перевірки став акт позапланової виїзної перевірки від 20 травня 2013 року № 1597/22-213/88/31186210 «Про результати позапланової виїзної перевірки TOB «Южмет, ЛТД» з питань дотримання податкового законодавства щодо взаєморозрахунків та правових відносин з постачальником TOB «Скап-Мет» та контрагентами-покупцями за період з 02 грудня 2010 року по 31 жовтня 2012 року», складений ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

На підставі акта перевірки № 428/15-54-22-03 від 27 серпня 2013 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06 вересня 2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання Спільного українсько-англійського підприємства «Панком -Юн» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю з податку на прибуток у розмірі 1818050,00 грн., та нарахована штрафна (фінансова) санкція у розмірі 1 грн.

Судами також встановлено, що реальність господарських операцій Спільного українсько-англійського підприємства «Панком -Юн» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (покупець) з TOB «Южмет ЛТД» (постачальник) при виконанні договору поставки №004-м від 28 лютого 2011 року з доповненнями та додатковою угодою № 1 від 01 квітня 2011 року до договору №004-м від 28 лютого 2011 року, предметом якого постачальник передає у власність, а покупець приймає та оплачує брухт кольорових та чорних металів (товар) (найменування товару: - брухт та кускові відходи міді; -брухт свинцю; - мідьовмісткий брухт (латунь, бронза, латунь радіаторна); - нікельовмісткий брухт; - відходи та брухт нержавіючої сталі), підтверджується первинними документами податкового обліку, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов'язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, а саме: видатковими накладними, актами приймання, паспортами, посвідченнями, товарно-транспортними накладними. При цьому, всі операції відображенні в бухгалтерському та податковому обліку підприємства.

При укладенні договору сторонами було досягнуто усіх істотних умов, вони спрямовані на реальне настання правових наслідків, відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Підпунктом 14.1.27 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України зазначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Приписами пункту 135.2 статті 135 та пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що як доходи, так і витрати, визначаються на підставі первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Проведення господарських операцій суб'єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Зважаючи на вимоги вищенаведених норм суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір по суті, дійшли правильного висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування складу витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків продавцем та/або порушення ним правил здійснення господарської діяльності.

Податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних в первинних документах, а також не зазначав про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства. В обґрунтування прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються лише на результатах акта перевірки контрагента позивача. Разом з цим, обставини, встановлені в акті перевірки, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірного договору за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

При цьому, наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції. Водночас, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи за своєю формою та змістом не суперечать вимогам податкового законодавства та мають необхідні обов'язкові реквізити визначені законом.

Відповідно судами цілком правомірно були досліджені всі первинні документи та встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до витрат, а також реальне виконання сторонами укладених правочинів.

Інших переконливих доводів ніж зазначено в касаційній скарзі, в тому числі і в ході розгляду у судах попередніх інстанцій, на підтвердження того, що відомості у первинних документах, складенням яких були опосередковані правовідносини між позивачем та контрагентом, є недостовірними та суперечливими, податковою інспекцією не представлено.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому воно підлягає скасуванню.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відтак, на підставі частини другої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на законність спірних рішень судів попередніх інстанції, клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Спільного українсько-англійського підприємства «Панком-Юн» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про закриття провадження у справі відмовити.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

.........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду