Справа № 658/3253/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 658/3253/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Марків Т.А.

Місце ухвалення: м. Каховка

Дата складання повного тексту: 22.11.2018 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Смітюха Володимира Тарасовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Смітюха В.Т. (далі поліцейський УПП Смітюх В.Т.) про:

- скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №706899 від 23 серпня 2018 року, винесену поліцейським роти №3 УПП в Тернопільській області капралом поліції Смітюх В.Т. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

- закриття провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ним не було порушено п.31.4.7 "г" ПДР України, оскільки додаткових сидінь не було монтовано, тобто конструкція автомобіля не переобладнувалась; аварійні виходи, які передбачені заводом виробника транспортного засобу не було заблоковано, але відповідачем не дотримано порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позовні вимоги вважав безпідставними та необґрунтованими та зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач визнав свою вину, та просив обмежитись усним попередженням, що було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського (відеозапис з вказаної камери долучено до відзиву).

Справу розглянуто за правилам встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до поліцейського УПП Смітюха В.Т. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволено повністю.

Постанову поліцейського УПП Смітюха В.Т. від 23 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_3 скасовано, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Тернопільській області) ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги: матеріалами відеофіксації підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення, оскільки з 02 хвилини 35 секунди відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що аварійний вихід транспортного засобу дійсно заблокований, а сам позивач підтверджує це та просить обмежитись усним зауваженням щодо порушення та зобов'язується усунути його, а саме розблокувати аварійний вихід.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги УПП в Тернопільській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

23 серпня 2018 року поліцейським УПП Смітюха В.Т. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнено ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 23 серпня 2018 року о 08:15 год. на автошляху М-18 Харків-Сімферополь (500 км) пост Азов керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, та у якому не працюють (заблоковані) аварійні виходи, чим порушив п.31.4.7 "г" ПДР України.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що не спростовано обґрунтованість позиції ОСОБА_3 про те, що він не допускав блокування аварійних виходів передбачених заводом виробником, так як переобладнання свого транспортного засобу не робив (задні сидіння що перекривають задній вихід були встановленні на заводі виробника), більш того вказаний транспортний засіб пройшов технічну перевірку, про що свідчить протокол серії АК № 395491 від 03 квітня 2018 року, а відповідач не довів правомірності своїх дій та рішення.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 72, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст. 7, ч.1 ст. 9, ч.1 ст. 121, ч.1, 2 ст. 222, ст. 251 КУпАП, п.31.1, 31.4.7 "г" Постанови Кабінету Міністрів "Про правила дорожнього руху", ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", п.п.4, 11 п.2 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.2 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має, зокрема, інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів,правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно п.31.4.7 "г" Постанови Кабінету Міністрів про затвердження Правил дорожнього руху від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо не працюють передбачені конструкцією аварійні виходи.

Відповідно п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Як визначено ч.1 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною 3 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

При цьому, вимогами ч.7 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" встановлено періодичність проходження обов'язкового технічного контролю для автобусів двічі на рік.

Процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, встановлено Порядком проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок №137).

Так, п.п.11 п.2 Порядку №137 визначено, що перевірка технічного стану транспортного засобу це процес визначення відповідності транспортного засобу встановленим до конструкції і технічного стану вимогам.

Протоколом перевірки технічного стану є документ, що засвідчує позитивні результати проведення обов'язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації (п.п.11-1 п.2 Порядку №137).

Згідно п.п.4 п.2 Порядку №137, ідентифікацією транспортного засобу є процес визначення категорії, типу, моделі, марки, призначення, виробника та особливостей конструкції транспортного засобу станом на дату першої реєстрації в Україні згідно з маркуванням, реєстраційними документами, експлуатаційною документацією та інформаційними матеріалами виробника.

Перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затвердженими Наказом Міністерства інфраструктури України від 26 жовтня 2012 року № 710 (далі - Наказ №710).

Відповідно п.1.4 Наказу №710, технічний стан колісного транспортного засобу це відповідність колісного транспортного засобу його конструкції на дату першої реєстрації та сукупність фактичних експлуатаційних характеристик колісного транспортного засобу на дату перевірки.

У разі позитивного результату після проведення обов'язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану, в якому виконавець зазначає дату проведення наступного обов'язкового технічного контролю транспортного засобу (п. 18 Порядку №137). Вказане положення узгоджується також з ч. 8 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух".

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджено Порядком проведення обов'язкового технічного контролю.

При цьому, положення ч.1 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що при позитивному результаті після проведення обов'язкового технічного контролю транспортного засобу, такий транспортний засіб допускається до участі у дорожньому русі.

Крім того, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В той же час, з урахуванням положень ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч.5 ст. 77 КАС України).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У контексті даної справи це означає, що умовою притягнення позивача до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, а саме умисне чи з необережності порушення ОСОБА_3 ПДР України.

Вищезазначена постанова адміністративне правопорушення повинна бути перевірена судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судова колегія зазначає, що сама по собі постанова про притягнення особи до відповідальності не може без підтвердження іншими доказами свідчити про встановлення факту порушення позивачем ПДР України.

Довід апелянта про те, що матеріалами відеофіксації підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення судова колегія не приймає, зважаючи на наступне.

Дослідивши відеозапис, наданий відповідачем з нагрудного відеореєстратора поліцейського, не вбачається несправність чи блокування аварійного виходу, оскільки відеозаписом не зафіксовано дане правопорушення через положення камери.

Крім того, довід апелянта про те, що при прийнятті оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не враховано вищезазначений відеозапис, на якому позивачем надано пояснення, в яких позивач, на думку УПП в Тернопільській області, признав вчинення адміністративного правопорушення, оскільки такі пояснення є лише суб'єктивним баченням позивача та не можуть бути підтвердженням вчинення ним правопорушення.

Таким чином, посилання на відеозапис зі службової камери, як на доказ порушення ОСОБА_3 ПДР України є недостатнім, а тому судова колегія вважає його необґрунтованим.

Крім того, вказаний в постанові довід апелянта про заблокованість аварійного виходу, спростований наданим позивачем суду чинним на момент складення постанови, протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00114-00856-18 від 03 квітня 2018 року, що підтверджує відповідність технічних характеристик вказаного транспортного засобу марки Mersedes-Benz, модель Sprinter 312 D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, нормам технічного стану транспортного засобу та відсутність в ньому переобладнань як такого, що пройшов обов'язковий технічний контроль в порядку, передбаченому ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", відтак, є таким, що допускається до участі в дорожньому русі на підставі ч.1 ст. 29 вказаного Закону.

За таких обставин, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 272, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, а рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 листопада 2018 року залишити без задоволення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук'янчук О.В. Ступакова І.Г.