Справа № 200/2957/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 р. Справа№200/2957/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірною бездіяльності щодо перерахунку пенсії за віком з 24.11.2016 року, зобов'язання зарахувати до страхового стажу (загального та спеціального пільгового) періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 24.11.2016 року на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та зробити перерахунок розміру пенсії за віком з 24.11.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу з 24.11.2016 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах.

Під час призначення пенсії відповідач не врахував періоди роботі на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 24.11.2016 року з підстав несплати роботодавцем страхових внесків.

В жовтні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою стосовно не зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи.

14 січня 2019 року позивач звернувся з письмовою заявою про перерахунок пенсії з моменту її призначення, надавши довідки роботодавця про сплати ним утриманих і нарахованих страхових внесків (ЄСВ) за спірні періоди роботи.

Однак, відповідач не здійснив перерахунок пенсії, залишивши без задоволення заяву від 14.01.2019 року про перерахунок пенсії з моменту її призначення.

Позивач вважає, що у трудовій книжці належним чином вчинено записи стосовно роботи повного робочого дня під землею, а страховий стаж працівника не може ставитися у залежність від неправомірних дій роботодавця щодо неперерахування страхових внесків, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27 березня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року розгляд справи відкладено на 22 квітня 2019 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 6).

Відповідачем надано письмовий відзив від 02.04.2019 року (а.с. 28-31). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач перебуває на обліку управління та отримує пенсію за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчисленої відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Загальний стаж складає 23 роки 01 місяць 13 днів, стаж роботи за Списком № 1 - 20 років 03 місяці 13 днів.

Пенсія обчислена із заробітної плати з 01.06.1996р. по 30.06.2006р. згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000р. по 31.10.2015р. згідно даних персоніфікованого обліку. Розмір пенсії з 01.10.2018р. складає 10454,88 грн.

Зазначає, що до страхового стажу зараховано періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 24.11.2016 року на шахті «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Наголошує, що відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від суми сплачених страхових внесків.

За таких обставин позивачеві було відмовлено у зарахуванні вказаного вище періодів роботи під землею до пільгового стажу у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії ВТ № 186302 (а.с. 7). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що позивач 14.01.2019 року звернувся до відповідача з заявою стосовно не зарахування до пільгового стажу під час нарахування пенсії - 24.11.2016 року спірних періодів роботи на шахті «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 24.11.2016 року, надавши три довідки роботодавця від 10.01.2019 року про сплату ним єдиного внеску в спірних періодах (а.с. 15-18).

При цьому, позивач попросив управління провести перерахунок пенсії протягом місяця з дати призначення пенсії, яку було призначено з 24.11.2016 року, про що свідчить повідомлення від 06.12.2016 року (а.с. 14).

Позивачем до позову додано лист відповідача від 19.12.2018 року № 17349/02-25 на невідоме звернення ОСОБА_1 (в листі не зазначено дати звернення позивача згідно Закону України «Про звернення громадян»), яким відповідач повідомив, що розмір нарахованої позивачу у 2016 році пенсії (а.с. 13).

Суд зазначає, що жодної відмови вказаний лист не містить.

У трудовій книжці позивача АМ № 076540 (а.с. 9-12) по спірним періодам наявні наступні записи:

- з 26.11.2007 року по 08.03.2011 року працював на шахті «Котляревського ДП «Селидіввугілля» (Шахта «Росія) машиністом гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 09.03.2011 року по 20.03.2017 року працював на шахті «Котляревського ДП «Селидіввугілля» (Шахта «Росія) гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею (а.с. 10 зв. бік).

Крім того, довідками від 10.01.2019 року № 04-22/67, № 06-04/64 роботодавець позивача підтвердив сплату єдиного соціального внеску в спірні періоди з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 30.11.2016 року (а.с. 16-18).

Отже, спірним питання даної справи є врахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві в звязку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи.

Суд зазначає, що оскільки підприємство позивача зареєстровано та здійснює свою діяльність з зоні проведення антитерористичної операції, то пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» звільняє господарюючих субєктів на час проведення АТО від сплати ЄСВ.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено спірний період роботи позивача на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидоввугілля» з повним робочим днем під землею з за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно несплати підприємством-роботодавцем сум єдиного соціального внеску, суд бере до уваги довідки від 10.01.2019 року про нарахування ним ЄСВ у спірних періодах роботи та факту звільнення господарюючих субєктів в зоні проведення АТО на час її проведення. Страховий стаж позивача не може ставитися у залежність через невнесення даних про сплату внеску до МДЗ України з наступних підстав.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-ХV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-XV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України № 1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обовязок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 24.11.2016 року на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу позивача спірного періоду роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 24.11.2016 року на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» є неправомірною.

Разом з тим, ані позивачем, ані відповідачем до матеріалів справи не надано жодного рішення відповідача стосовно відмови зарахувати до пільгового стажу позивача вищевказані періоди роботи ОСОБА_1 на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Згідно з пунктом 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сімї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сімї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до п. 2.7 Порядку до заяви про перерахунок пенсії у звязку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у звязку зі зміною кількості членів сімї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

За приписами пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Додатком 2 до Порядку № 22-1 затверджено форму заяви про призначення пенсії, яка складається з двох аркушів.

Заява ж позивача складена на одному аркуші довільної форми (а.с. 15). Надана до матеріалів справи заява має форму звернення громадян, однак доказів прийняття чи надіслання вказаного звернення до управління матеріали справи чи відзив відповідача також не містять.

Відтак заява, надана позивачем для перерахунку пенсії ОСОБА_1, не відповідає визначеній законодавством формі, тому звернення до суду з зазначеним позовом є передчасним.

Наведена правова позиція цілком узгоджується з постановами Верховного суду України від 06.12.2016 року у справі № 2-а-4639/11/2414 та Верховного суду від18.07.2018 року у справі № 461/4328/16-а.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірною бездіяльності щодо перерахунку пенсії за віком з 24.11.2016 року, зобов'язання зарахувати до страхового стажу (загального та спеціального пільгового) періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2015 року по 24.11.2016 року на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та зробити перерахунок розміру пенсії за віком з 24.11.2016 року не підлягають задоволенню, оскільки позов подано передчасно.

Позивачеві необхідно звернутися до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про перерахунок пенсії за віком встановленої форми з наданням всіх, передбачених законодавством документів.

Питання судових витрат судом не вирішується у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: 85380, Донецька область, Покровський район, с. Михайлівка, вул. Центральна, буд. 24, РНОКПП НОМЕР_1) до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23 квітня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.