Справа № 519/51/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 519/51/18
Головуючий в 1 інстанції: Барановська З.І.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Кравченка К.В., Єщенка О.В.

за участю секретаря Гошуренко Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на рішення Южного міського суду Одеської області від 05 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом начальника Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради ОСОБА_1 до департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови, -

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року начальник Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з вказаним позовом про визнання незаконною та скасування постанови №4 від 10.01.2018 року про притягнення начальника Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 4250 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.96-1 ч.5 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вказана постанова винесена безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідачем порушено порядок розгляду зазначеної постанови, а саме розглянуто її без участі позивача. Крім того, порушення чинного законодавства, зазначені в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не вчиняв. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що постанова була винесена не тільки необґрунтовано, а й з порушенням прав позивача, отже підлягає скасуванню.

За наслідками розгляду зазначеної справи Южним міським судом Одеської області 05 листопада 2018 року прийнято рішення про задоволення позовних вимог. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10.01.2018 року №4. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.96-1 ч.5 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суб'єктом владних повноважень порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також судом зазначено, що постанова у відношенні ОСОБА_1 винесена за ст.96-1 ч.5 КУпАП України, диспозиція якої передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення. Однак в матеріалах справи відсутні відомості що позивач протягом року піддавався стягненню за ст.96-1 КУпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На зазначену апеляційну скаргу надійшов відзив позивача, в якому він просить залишити зазначену апеляційну скаргу без задоволення, у зв'язку з тим, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є законним та об'єктивним.

В судове засідання учасники справи не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДФС в Одеській області не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10.01.2018 року інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 була винесена постанова №4 про накладення адміністративного стягнення на начальника Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради ОСОБА_1 за ст..96-1 ч.5 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 04.01.2018 року.

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення при наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 11-М від 04.12.2017 р. було порушено:

1. абз. 1 п. 3 Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 31.05.2017 р. № 135, а саме - відсутність в пакеті документів наказу управління архітектури та містобудування Южненської міської ради про затвердження містобудівних умов та обмежень від 04.12.2017 р. № 11-М;

2. п. 3 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме відсутність в пакеті документів викопіювання з топографо-геодезичного плану в М 1:2000;

3. п. 1 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме - відсутність в пакеті документів договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 від 06.03.2003 р.;

4. п. 4 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, а саме - відсутності в пакеті документів витягу з Державного земельного кадастру;

5. абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме в п. 3 розділу «Загальні відомості» зазначено, що наміри забудови відповідають цільовому призначенню відповідно до договору оренди землі від 06.03.2003 р., де в п. 2.1 зазначено, що земельна ділянка передається в оренду під будівництво кафе на 75 місць, що суперечить цільовому призначенню земельної ділянки відповідно до витягу від 27.12.2016 р., згідно з яким земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, разом з тим МУО від 04.12.2017 р. № 11-М надано для проектування об'єкта будівництва «Ресторанно-готельного комплексу»;

6. п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме в п. 4 розділу «Містобудівні умови та обмеження» не зазначено мінімально допустимі відстані від об'єкта, який проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будівель та споруд;

7. в п. 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» не зазначенні планувальні обмеження;

8. п. 1 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме відповідно до опорного плану, наданого замовником в складі містобудівного розрахунку, заплановані сходи до будівлі ресторанно-готельного комплексу виходять за межі земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ПП «Бест Компліт» згідно з договором оренди землі;

9. п. 5.2 ДБН В.2.2-20:2008 «Готелі», згідно з яким площа ділянки визначається завданням на проектування або проектом з урахуванням умов розміщення, характеру міського середовища, функціонального складу і категорії готелю, земельна ділянка для розміщення готелю повинна забезпечити можливість облаштування (розміщення ділянки відпочинку, господарських ділянок і гостьових стоянок автотранспорту) та озеленення, а в п. 2 розділу «Містобудівні умови та обмеження» зазначено, що допустимий відсоток забудови - 90%;

10. п. 5.11 та п. 5.7 табл. 1 ДБН В.2.2-20:2008 «Готелі», а саме для готелю даного типу передбачено 7 машиномісць, а також на ділянках готелю мають бути передбаченні індивідуальні місця паркування для інвалідів (із розрахунку 10%, але не менше одне машино-місце), максимально приближенні до входу будівлі, та спеціальні прилади (пандуси, підйомники), забезпечуючи доступність для маломобільних груп населення до громадських зон будівель та території готелю відповідно до ДБН В.2.2-17, а в п. 2 розділу «Містобудівні умови та обмеження» зазначено, що допустимий відсоток забудови - 90%;

11. п. 2, п. 3, п. 4 Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 31.05.2017 р. № 135 та ч. 7 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме на офіційному веб-сайті Южненської міської ради, на час здійснення документальної перевірки, був відсутній реєстр містобудівних умов та обмежень та як наслідок, не внесено інформацію про містобудівні умови та обмеження № 11-М від 04.12.2017 р. та відсутня електронна скан-копія примірника містобудівних умов та обмежень.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що ст. 18 та ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 6 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порушені не були, оскільки даними статтями не конкретизовано, яку саме містобудівну документацію необхідно вказувати при наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, в підтвердженні чого позивачем суду надані були роз'яснення Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 12.04.2016 р. згідно з яким можливо визначення та надання містобудівних умов та обмежень на підставі генплану.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки визначення терміну містобудівної документації регламентується в інших нормах чинного законодавства та перелік всієї містобудівної документації у вищевказаних нормах не потрібен, оскільки п.2.2 Наказу Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 (далі - Наказ № 109) визначено, що для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються:

- засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою;

- ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі);

- викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності);

- черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Крім того, саме в п.7 ч.І ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено термін містобудівної документації - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Позивачем на спростування порушень, вказаних у п.1 оскарженої постанови № 4 надано до суду першої інстанції всі документи, перелік яких наведено у вказаному пункті. Судом першої інстанції, з огляду на наявність документів, перелічених у п. 1 постанови, зроблено висновок щодо відсутності порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Зокрема, суд першої інстанції встановив, що абз. 1 п. З Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 31.05.2017 р. № 135 порушено не було, оскільки позивачем до суду надано копію наказу управління архітектури та містобудування Южненської міської ради про затвердження містобудівних умов та обмежень від 04.12.2017 р. № 11-М та копію сторінок з журналу реєстрації наказів.

Колегія суддів вважає помилковими такі висновки суду першої інстанції, оскільки предметом спору у цій справі є саме відсутність в пакетах справ отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, встановлена Департаментом під час перевірки, а не існування вказаних документів взагалі.

Однак, апеляційним судом встановлено, що оскаржена постанова у відношенні ОСОБА_1 винесена за ст.96-1 ч.5 КпАП України, диспозиція якої передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

При цьому, в постанові та в матеріалах справи відсутні будь - які дані про те, що ОСОБА_1 протягом року піддавався стягненню за ст.96-1 КпАП України, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.96-1 ч.5 КпАП України.

В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції розглядалась справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту про скасування постанови від 19.12.2018 року № 588 за порушення, передбачені ст.96-1 КпАП України.

Однак, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції вказані обставини не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області від 09.11.2018 року, залишеного без змін постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову № 588 від 19.12.2018 року про притягнення начальника Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 4250 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.96-1 ч.5 КУпАП.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням того, що обґрунтованість підстав притягнення начальника Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96-1 КУпАП у суді апеляційної інстанції, постанова Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області від 10.01.2018 року №4 є неправомірною та підлягає скасуванню .

Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак не надав належної оцінки обставинам справи, а тому оскаржене рішення суду слід змінити з підстав, вказаних у мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 05 листопада 2018 року у справі №519/51/18- змінити в частині мотивів задоволення позову відповідно до мотивувальної частини постанови апеляційного суду.

У решті рішення Южного міського суду Одеської області від 05 листопада 2018 року у справі №519/51/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Кравченко К.В.