Справа № 640/9381/18
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/9381/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
за участю секретаря - Бломберус С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу №640/9381/18 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови, закриття провадження по справі, -
25.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить: скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності від 15.05.2018 року серії БР №962873, складену відповідачем відносно неї; адміністративну справу закрити.
Як на підставу позову посилається на те, що 15.05.2018 року її притягнуто інспектором до адміністративної відповідальності за те, що вона порушила п. 11.4 ПДР України, однак на тій ділянці дороги, по якій вона їхала, відсутня розмітка, про що вона звертала уваги інспектора. Факт порушення ґрунтується на припущеннях та ніякими доказами не підтверджено. Постанова була винесена фактично без розгляду справи, на місці зупинки автомобіля, а не за місцем вчинення правопорушення, та без складення протоколу.
В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місцем розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 5 ст. 205 КАС України вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи і в матеріалах справи наявні достатні матеріали для розгляду справи.
Відповідач (його представник) не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, надав письмовий відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки постанова є законною та обґрунтованою. Позивач не дотримався 10-тиденного строку на оскарження постанови, тому строк звернення до суду пропущений. Відповідач надав для огляду позивачу відео вчинення нею правопорушення, повідомив їй суть порушення, розгляд справи зафіксовано самою ОСОБА_1 на відеозапис, вказане відео додається до відзиву. Хоча вся розмова була зафіксована на нагрудну камеру відповідача, однак відеозапис не зберігся за терміном зберігання. Розгляд справи відбувся повно, всебічно, з дотриманням процедури, тому підстави для скасування постанови відсутні.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.
Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була постановлена відповідачем 15.05.2018 року, а позивач звернулася до суду 25.05.2018 року, тобто позивачем не пропущено 10-тиденний строк для звернення до суду з позовом про оскарження цієї постанови, тому посилання відповідача щодо пропуску строку на оскарження постанови є безпідставними.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 962873 від 15.05.2019 року, винесеної Інспектором роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.
В оскаржуваній постанові вказується, що 15.05.2018 року о 00 год. 13 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Lexus RX300» номерний знак Н575867, по вул. Ак. Павлова, 140, у м. Харкові, на дорозі з двостороннім рухом, що має щонайменше по дві смуги в одному напрямку, здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушила п. 11.4 ПДР України, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з письмового відгуку представника відповідача, відеозапис за фактом притягнення позивача до відповідальності при винесенні оскаржуваної постанови від 15.05.2018 року не зберігся, однак відповідач долучив відео, яке здійснювалось самою позивачкою.
Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Таким чином, суд розглядає справу на підставі наявних доказів по справі, при цьому справа розглядається з травня 2018 року, тому відповідач мав достатньо часу для надання доказів правомірності своєї постанови.
Відповідно до п. 11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Разом з тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем п. 11.4 ПДР України, враховуючи, що остання заперечувала вчинення нею правопорушення.
Крім того, відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що на зазначеній ділянці дороги відсутня розмітка.
Відповідачем надано відео, яке ним не проводилось (не здійснювалось) при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, тобто це відео не використовувалось як доказ вчинення позивачем порушення ПДР України при розгляді справи інспектором. Отже, відповідач фактично надає нові докази на підтвердження вчинення позивачкою правопорушення, хоча при винесенні оскаржуваної постанови не використовувалось як доказ.
Крім того, у наданому відео зафіксовано лише спілкування позивача та інспектора з приводу порушення ПДР, однак відео не містить безпосередньо обставин порушення позивачкою вимог п. 11.4 ПДР України, а позивачка заперечує вчинення нею порушення ПДР.
При цьому, з ч. 2 ст. 77 КАС України передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги п. 11.4 ПДР України.
Так фактично при розгляді цієї справи єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.
Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
Отже, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.
З приводу доводів позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення правопорушення та не складення протоколу суд зазначає наступне.
У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23.02.2014) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення… Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014)
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.
Рішення КСУ 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 приймалось до внесення змін до ч. 2 ст. 258 КУпАП в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII, а тому на ці випадки не поширюються.

У звязку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу, тому ці обставини не є самостійними підставами для скасування постанови.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови, закриття провадження по справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 962873 від 15.03.2018 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач Інспектор роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Рішення складено та підписано 17.04.2019 року.

Головуючий