Справа № 160/3681/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 квітня 2019 року

Справа №160/3681/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., розглянувши заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АКІМ» про підтвердження адміністративного арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, заявник) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «АКІМ» (далі – ТОВ «АКІМ»), в якій просить:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «АКІМ» ().

В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі наказу від 15.04.2019 року № 2315-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АКІМ» ()» та направлення на перевірку від 17.04.2019 року № 2715 посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 19.04.2019 року здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «АКІМ», проте до перевірки посадові особи ГУ ДФС у Дніпропетровській області допущені не були, про що 19.04.2019 року складено акт «Про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АКІМ» ()». У зв'язку з відмовою платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, заступником начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області 22.04.2019 року прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, проаналізувавши норми Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення заявника до суду з заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна стало рішення заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 22.04.2019 року. Зазначене рішення було прийняте заявником після відмови відповідача допустити 19.04.2019 службових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки, яка повинна була проводитись на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 15.04.2019 року № 2315-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АКІМ» ()».

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У відповідності до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого, протягом 96 годин має бути перевірена судом (п. 94.10 ст. 94 ПК України)

У свою чергу, особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів, визначені положеннями ст. 283 КАС України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

В силу вимог частини другої цієї статті, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Разом з тим, п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України передбачено наявність спору про право, є підставою для відмови у відкритті провадження за такою заявою.

Суд зазначає, що спір про право, в контексті зазначеної норми, має місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ст. 283 КАС України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, яке було підставою для виникнення обставин для внесення податковим органом заяви в порядку ст. 283 КАС України. Ця незгода виражається, зокрема, у поданому до суду позові щодо оскарження наказу на проведення перевірки.

За допомогою програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом з’ясовано, що на момент звернення ГУ ДФС у Дніпропетровській області із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «АКІМ» (), ТОВ «АКІМ» 22.04.2019 року звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування наказу від 15.04.2019 року № 2315-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АКІМ» ()» (справа № 160/3655/19 суддя Врона О.В.).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23.04.2019 року відкрито провадження у справі № 160/3655/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АКІМ» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 15.04.2019 року № 2315-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АКІМ» ().

Таким чином, оскарження наказу про проведення перевірки або рішення про застосування адміністративного арешту майна відображає незгоду платника з діями податкового органу, які слугували передумовою для внесення подання, та свідчить про наявність спірних аспектів, які потребують вирішення та не підтверджують беззаперечності застосування спеціальних заходів (адміністративного арешту майна).

Враховуючи оскарження платником податків наказу контролюючого органу про проведення перевірки, рішення про застосування адміністративного арешту майна, безвідносно до обраного способу оскарження: в адміністративному або судовому порядку, є спором про право.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 30.11.2018 року, справа № 826/2195/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись статтями 241-243, 246, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49000, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «АКІМ» (вул. Старокозацька, 40, офіс 1, м. Дніпро, 49000, ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна.

Роз'яснити заявнику, що за правилами ч. 5 ст. 283 КАС України відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала заяву, разом з заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження за правилами ст. 283 КАС України набирає законної сили у відповідності до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту її винесення.

Суддя С.В. Ніколайчук