Справа № 485/1694/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 485/1694/17

Головуючий першої інстанції Квєтка І. А.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», с. Снігурівка

Повний текст судового рішення складений 04.12.18р.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу державного інспектора-головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області ОСОБА_1 на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного інспектора-головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2017р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного інспектора-головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення 542-ДК (0354П/08/01/-17) від 26.10.2017р., яким на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., за скоєння правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП, за самовільне зайняття земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, про відсутність самовільного зайняття земельної ділянки, оскільки земельна ділянка площею 12 га передана йому по акту приймання-передані від 1 серпня 2004 року, відповідно до договору оренди.

Також позивач зазначає про те, що він регулярно сплачує орендну плату у розмірі встановленому працівниками сільської ради, а також про відсутність заперечень з боку сільської ради та районного відділу Держгеокадастру у період з 2004 по 2017 рік.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07.12.2018 року позов задоволено, з підстав недотримання процедури проведення перевірки, оформлення її результатів та розгляду справи.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне зясування обставин справи, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та унеможливлює настання передбаченої законом відповідальності і відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу Головного управління Держгеокадастру від 21 вересня 2017 року № 542-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» державним інспектором-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області ОСОБА_1 проведено перевірку з питання дотримання земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів, розташованих в межах території Снігурівського району Миколаївської області.

За результатами перевірки 26 жовтня 2017 року державним інспектором-головним спеціалістом ОСОБА_1 встановлено самовільне зайняття земельної ділянки площею 12,900га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, фермерським господарством «Тигран», головою якого є ОСОБА_2 (позивач у справі), земельна ділянка оброблена і засіяна зерновою культурою, договір на оренду земельної ділянки відсутній, розмір завданої шкоди становить 15079,52грн.

26 жовтня 2017 року державним інспектором-головним спеціалістом ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №542-ДК /0354П/07/01/-17/ про вчинення головою фермерського господарства «Тигран» ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ст.53-1 КУпАП.

Того ж дня, 26 жовтня 2017 року державним інспектором-головним спеціалістом ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 542-ДК /0354П/07/01/-17/, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. /а.с.7/

Вказана постанова отримана позивачем 26 жовтня 2017 року.

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Спірним в даній справі є правомірність прийняття відповідачем постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Положеннями ст. 9 зазначеного Закону визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно статті 10 Закону України №963-IV до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Згідно вимог статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статті 125 та 126 Земельного кодексу України вказують на момент виникнення права на земельну ділянку, який пов'язується з необхідністю оформлення речових прав на земельну ділянку та прямо не передбачають відповідальності за порушення порядку оформлення речових прав на земельну ділянку.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено поняття самовільного зайняття земельної ділянки, зокрема, зазначено, що це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З аналізу даної правової норми вбачається, що використання земельної ділянки за відсутності правовстановлюючих документів є ознакою самовільного зайняттям вказаної земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 22 листопада 2010 року у справі № 3-27г10.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Як зазначено у постанові, за згадане порушення, тобто порушення вимог ст. 125 - 126 ЗК України, передбачена відповідальність згідно з ст. 53-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №542-ДК /0354П/07/01/-17 від 26.10.2019 року було встановлено, що ОСОБА_2 здійснив самовільне зайняття земельної ділянки площею 12,900га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що підверджується ОСОБА_3 перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки № 542-ДК/1385/АП/09/01/-17 від 25.10.2017 року , ОСОБА_3 обстеження земельної ділянки №542-ДК/508/АО/10/01/17 від 26.10.2017 року, та розрахунком від 26.10.2017 року до ОСОБА_3 №542-ДК/508/АО/10/01/17.

Сам факт користування спірною земельною ділянкою позивачем не заперечується.

Проте, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено відсутність правомірності використання ОСОБА_2 як головою ФГ «Тигран» земельної ділянки площею 12,900 га в межах території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, за актом прийому-передачі від 01 серпня 2004 року, оскільки вказаний акт не є правовстановлюючим документом щодо права користування земельною ділянкою.

Таким чином, оскільки на момент здійснення перевірки право власності або право користування земельною ділянкою площею 12,19 га в межах території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за ОСОБА_2 не було зареєстровано, а рішення органу виконавчої влади про передачу вказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) ОСОБА_2 було відсутнє, у відповідача, як суб'єкта владних повноважень, були наявні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку мало самовільне зайняття земельної ділянки площею 12,19 га, що знаходиться на території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області

Необґрунтованим колегія суддів вважає посилання позивача на те, що ним сплачується орендна плата, адже відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, однак в матеріалах справи відсутній чинний договір оренди землі, а тому позивачем не сплачувалась орендна плата за земельну ділянку площею 12,19 га, що знаходиться на території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

Відносно дотримання процедури здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення судом першої інстанції зроблено висновок про те, що державним інспектором така процедура була порушена, що стало підставою для скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 53-1 КУпАП. Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Згідно з положеннями статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру від 21 вересня 2017 року № 542-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» державному інспектору-головному спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області ОСОБА_1 доручено проведення перевірки з питання дотримання земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів, розташованих в межах території Снігурівського району Миколаївської області та встановлено терміни проведення перевірки з 28.09.2017 р. по 25.10.2017 р.

Разом з тим, державний контроль, здійснений шляхом проведення перевірки земельної ділянки, що розташований за межами населенного пункту с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області проведено 26.10.2017 р., що підтверджується ОСОБА_3 обстеження земельної ділянки від 26.10.2019 р., тобто після закінчення термінів здійснення відповідних заходів державного контролю, встановлених наказом від 21 вересня 2017 року № 542-ДК.

Також матеріалами справи підтверджується те, що протокол про адміністративне правопорушення від 26.10.2017р. та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 26.10.2017р. складені в один і той же день, у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 Підпис ОСОБА_4 відсутній в протоколі від 26.10.2017р., відповідачем не наданий акт про відмову від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про недотримання відповідачем вимоги щодо повідомлення позивача про час та місце рогляду адміністративної справи.

Для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач не був викликаний чи повідомлений належним чином, оскільки доказів направлення та отримання повідомлення відповідачем суду також не надано.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.10.2017р. відсутній запис про місце складання протоколу.

Доводи апелянта про те, що позивач був присутній на всіх стадіях адміністративного провадження не підтверджуються відповідними доказами.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений правильний висновок про недотримання державним інспектором в процесі винесення постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності визначеної КУпАП процедури, що призвело до порушення його права приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення № 542-ДК /0354П/07/01/-17/

Інших доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018р. у справі №690/233/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому в порядку ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного інспектора-головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороню земель Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6