Справа № 588/632/19
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/632/19
№ провадження 2-а/588/29/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.04.2019 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що він є громадянином Угорщини та з 03.04.2019 перебуває на території України. 08.04.2019 приблизно о 12 годині він припаркував свій мотоцикл марки BMW1150RT, д.н.з. НОМЕР_1 на стоянці по вул.Благовіщенській в м.Тростянець біля супермаркету «АТБ». Вказаний транспортний засіб зареєстрований у Чеській Республіці 2002 року. До нього підійшли поліцейські і звинуватили його в тому, що він проїхав у с.Климентове Охтирського району через поліцейський пост і не зупинився. На вимогу поліцейського позивач надав посвідчення водія та паспорт на мотоцикл, на що поліцейський вказав, що оскільки документи видані не органами України, то до уваги вони братися не будуть. Через деякий час поліцейський надав позивачу листи паперу блакитного та жовтого кольорів, де прочитати зміст блакитного листа позивач не зміг, а лист жовтого кольору був незаповнений, при цьому вказав, де позивачу необхідно поставити свій підпис. Позивач вказує, що інспектором у постанові зазначено, що він керував транспортним засобом, однак поліцейські його не зупиняли під час керування мотоциклом і жодних правил дорожнього руху позивач не порушував. Крім того, поліцейським не було роз`яснено право позивача скористатися послугами перекладача чи адвоката, не було роз`яснено його права та обов`язки. Тому вказану постанову позивач вважає такою, що не відповідає вимогам закону. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд скасувати постанову серії НК № 776730 від 08.04.2019 про накладення на нього штрафу у розмірі 425 грн., закрити справу про адміністративне правопорушення, а також проводити розгляд справи у його відсутності.

Позивач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

У судове засідання відповідач не з`явився, який про слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив та будь-яких заперечень чи письмових пояснень з приводу заявленого позову до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до ст.244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в Сумській області Левченком В.О. 08.04.2019 була винесена постанова серії НК № 776730 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. У постанові зазначено, що 08.04.2019 о 12 годин 35 хвилин ОСОБА_3 керував транспортним засобом м.Тростянець по вул.Благовіщенська, 22 та не мав при собі або не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідно категорії, що зафіксовано на бідо-камеру, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4). Копія оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності була вручена позивачу 08.04.2019, про що свідчить його власноручний підпис у постанові у графі про отримання копії постанови.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема статті 126.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені суб`єктом владних повноважень, суд виходить з таких мотивів

Згідно з положеннями пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог п.п.а) п.2.4. на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Позивачем у підтвердження позовних вимог надано копію посвідчення водія НОМЕР_2 , виданого 14.02.2018 Чеською Республікою, відповідно до якого ОСОБА_4 Георгій має категорії АМ, А1, А2, А, В1, В. Термін дії посвідчення водія 14.02.2028 (а.с.5).

Також позивачем надано копію свідоцтва про реєстрацію трансопртного засобу НОМЕР_3 , видане Чеською республікою, відповідно до якого транспортний засіб марки BMW1150RT, зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с.6).

Постановою КМУ «Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів» від 31.01.1992 року № 47 затверджено зразки національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів транспортних засобів, свідоцтво про їх реєстрацію, розпізнавального знака, номерних знаків, що відповідають вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух та європейських стандартів.

Відповідно до п. 30 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ від 8 травня 1993 р. № 340, особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія або посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія.

Відповідно до вимог статті 41 [Водійські посвідчення] Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, ратифікованої із застереженнями і заявами Указом Президії ВР УРСР №2614-VIII від 25.04.1974 року, з поправками від 03.03.1992 року та 28.09.2004 року, а саме частини 2.а) Договірні Сторони будуть визнавати: ii) будь-яке міжнародне водійське посвідчення, що відповідає вимогам додатку 7 до цієї Конвенції за умови, що воно пред`являється разом з відповідним національним водійським посвідченням, діючим на своїй території для керування транспортним засобом, відповідної категорії або категоріям транспортних засобів, на керування котрими видані посвідчення, за умови, що вказані посвідчення є дійсними та що вони видані другою Договірною стороною або одним із територіальних підрозділів або об`єднанням, уповноваженим на те цією Договірною стороною; b) водійські посвідчення, видані однією з Договірних Сторін, повинні визнаватися на території іншої Договірної Сторони до моменту, з якого дана територія становиться звичайним місцем проживання володільця посвідчення;

Згідно ж частини 6 наведеної статті Конвенції, положення цієї статті не зобов`язують Договірні Сторони: а) визнавати дійсними національні посвідчення, видані на території іншої Договірної Сторони особам, які мали на їх території звичайне місце проживання в момент видачі цього водійського посвідчення або які перенесли своє звичайне місце проживання на їх територію після видачі цього посвідчення; b) визнавати дійсність національних водійських посвідчень, виданих водіям, звичайне місце проживання яких в момент видачі посвідчень знаходилось не на території, де були видані посвідчення, або які перенесли своє місце проживання після видачі посвідчень на іншу територію.

Також в обґрунтовання необхідності скасування оскаржуваної постанови, позивач посилається на недотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Позивач зазначає, що поліцейським під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не роз`яснено його право скористатися послугами перекладача чи адвоката, оскільки він є громадянином іншої держави.

Відповідно до Розділу Х вказаної Інструкції Іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинним законодавством та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом

Оформлення матеріалів про порушення правил дорожнього руху іноземцями та особами без громадянства, які не мають дипломатичного імунітету, здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Справи про порушення правил дорожнього руху іноземцями та особами без громадянства, які не мають дипломатичного імунітету, розглядаються за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи що відповідачем було порушено процедуру притягнення позивача до адмінітсративної відповідальності, оскільки останньому не роз`яснено його право на перекладача чи захисника, як громадянину іншої держави, а також відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, суд приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП не підтверджується доказами, що свідчить про необґрунтованість винесення відповідачем оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.159 КАС України не подання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Тому, враховуючи вищевикладені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і у діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України розпочате провадження підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-10,242,246,250,255,286,295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Сумській області Левченка Владислава Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК №776730 від 08.04.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Другого апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.С. Линник