Справа № 646/14469/15-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р. Справа № 646/14469/15-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року, суддя Тесліков І.І., по справі № 646/14469/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 392/80700/15 від 12.11.2015 року за статтею 485 МК України у відношенні ОСОБА_1

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року по справі № 646/14429/15-а відмовлено в задоволенні позову.

13.09.2018 року ОСОБА_1 - (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року, в якій просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування заяви зазначив, що неправомірність дій митниці при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів підтверджено в судовому порядку, а тому рішення Верховного Суду від 14.08.2018 року по справі 820/9195/15, яким скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 року, є підставою, передбаченою п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України, для перегляду постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року по справі № 646/14469/15-а за ново виявленими обставинами.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.03.2016 року у справі № 646/14469/15-а.

Ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови.

Визнано протиправною та скасовано постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 392/80700/15 від 12.11.2015 року за ст.485 Митного Кодексу України.

Стягнуто з Харківської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 487,20 грн.

Харківська митниця ДФС (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року по справі № 646/14469/15-а.

В обґрунтування вимог зазначила про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 12.11.2015 року Харківською митницею ДФС в особі заступника начальника Харківської митниці ДФС Мороза Р.С. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 392/80700/15, якою ОСОБА_1, що працює директором ПП "Спецімпекс", визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 14496,66 грн. (а.с. 6).

Згідно вказаної постанови, 31.03.2015 року на митному посту "Харків-центральний" Харківської митниці ДФС здійснено митне оформлення електронної митної декларації №807100000/2015/010238 та випущено у вільний обіг товар "покриття з деревинно-полімерного композиту".

Під час митного оформлення вказаної декларації заявлена митна вартість товару скоригована за результатами здійснення контролю правильності її визначення у відповідності до вимог ст. 55 Митного кодексу України на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 20.03.2015 року №807000011/2015/000470/2.

В порушення ч.7 ст. 55 МК України ПП "Спецімпекс" не сплачено різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею, а саме: 4832,22 грн. у строк, зазначений у графі 48 "Відстрочення платежів" ЕМД № 807100000/2015/010238 до 29.06.2015 року.

Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.03.2016 року у справі № 646/14469/15-а у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови відмовлено.

Заява ОСОБА_1 про перегляд зазначеного судового рішення обгрунотована наступним.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2015 по справі № 820/9195/15 скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів, у тому числі, № 807000011/2015/000470/2 від 20.03.2015 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 року було скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2015року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ПП "Спецімпекс" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 року по справі № 820/9195/15 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 року скасовано, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2015 року залишено в силі.

Враховуючи вищенаведене, заявник вказував, що оскільки дії Харківської митниці ДФС щодо збільшення митної вартості ввезеного ПП "Спецімпекс" товару були визнані незаконними Верховним Судом, то у відповідача були відсутні підстави для винесення рішення про коригування митної вартості, а у позивача - для декларування вартості товару, збільшеної згідно з цим рішенням, а отже у ПП "Спецімпекс" відсутній обов'язок щодо сплати різниці у розмірі митних платежів, яка утворилася внаслідок збільшення митним органом митної вартості ввезеного товару.

Задовольняючи заяву позивача про перегляд судового рішення по справі № 646/14469/15-а за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із скасуванням у судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/000470/2 від 20.03.2015 року, в діях позивача відсутні ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Колегія суддів зазначає, що істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акту, то вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення нових істотних юридичних фактів, що існували на час розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення, яке переглядається, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, а не факт/дата ухвалення нового судового рішення.

Для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами важливим є наявність в ухваленому іншому судовому рішенні доведених істотних обставин, що існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, але не могли бути відомі ні особі, яка заявила про це, ні суду, в провадженні якого перебувала справа.

Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року по справі № 646/14469/15-а ПП "Спецімпекс" в особі директора ОСОБА_1 не виконало обов'язку, визначеного ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, є саме не сплатило у строк, що не перевищує 90 календарних днів (до 29.06.2015 року) різниці між сумою митних платежів, обчисленої згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів у розмірі 4832,33 грн.

Отже, колегія суддів зазначає, що не є нововиявленою обставиною скасування постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 року по справі № 820/9195/15 рішення Харківської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.03.2015 року №807000011/2015/000470/2, зважаючи на те, що постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/14469/15-а була винесена 17.03.2016 року, тобто на день її прийняття рішення Верховного Суду від 14.08.2018 року не існувало.

Враховуючи, встановлену судовим розглядом обставину узгодження позивачем суми митної вартості ввезеного ним товару, що була відкоригована митницею, у позивача виник обов'язок сплати різниці митних платежів згідно із самостійно поданою ЕМД, строк сплати якої визначений ним самостійно.

Відтак, вказані обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не є такими обставинами у даній справі, оскільки в незалежності від наслідків розгляду справи, на яку посилається позивач, доведено, що він не виконав обов'язок щодо сплати митних платежів, як посадова особа підприємства, і така несплата не була пов'язана з обставинами щодо оскарження рішень відповідача про визначення митної вартості товарів.

Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 20.11.2018 року по справі № 646/12644/15-а.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, визнаючи нововиявленою обставиною постанову Верховного суду від 14.08.2018, якою скасовано рішення митниці про коригування митної вартості.

Щодо доводів апелянта про відсутність підстав стягнення з митниці витрат на сплату судового збору у розмірі 487,20 грн, оскільки у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, згідно правової позиції Верховного суду, сторони звільнені від сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

В межах цієї справи судом апеляційної інстанції переглядається рішення суду першої інстанції, яке ухвалене за результатами розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

Положеннями пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що розмір ставки судового збору за подання, зокрема, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тобто, для визначення розміру ставки судового збору за подання такої заяви необхідно з'ясувати розмір ставки судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем в межах спірних правовідносин оскаржується постанова митного органу про притягнення особи до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 4 ст 288 КУпАП визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов'язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

У частині четвертій цієї ж статті видом платежу, від якого звільняються особи, що оскаржують постанову про накладення адміністративного стягнення, встановлено державне мито. На час виникнення спірних правовідносин за звернення до суду у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління сплачують інший вид платежу - судовий збір, правові засади справляння якого, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, встановлені Законом України "Про судовий збір".

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 "Про державне мито" в редакцій, яка була чинна до набрання чинності Законом України "Про судовий збір", державне мито справлялося із: 1) позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

В свою чергу, 11.11.2011 р. набрав чинності Закон України "Про судовий збір", який із цієї дати не припинив дію законодавчих актів, які передбачали пільгу щодо сплати судового збору за подання заяви про розгляд в порядку адміністративного судочинства окремих видів рішень органів державної влади, як-то правила частини четвертої статті 288 КУпАП, або обмежив можливість прийняття таких актів у майбутньому.

Таким чином, у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення позивач звільняється від сплати судового збору.

Отже, у разі звернення особи до суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, судовий збір у порядку та розмірах, встановлених Законом України "Про судовий збір", не сплачується. При цьому, позивачі у таких справах звільняються від сплати судового збору і при оскарженні судових рішень.

У зв'язку з цим за подання позивачем, зокрема, позовних заяв та заяв про перегляд за нововиявленими обставинами у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом України "Про судовий збір", сплаті не підлягає. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право, зокрема, на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічний висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного суду від 30.10.2018 р. у справі № 592/7959/17.

На підставі цього, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 487,20 грн.

Сам по собі факт сплати позивачем при зверненні до суду судового збору у розмірі 487,20 грн. може слугувати підставою для звернення позивача до суду із заявою про повернення помилково або надміру сплаченого судового збору у порядку, що визначений п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року по справі № 646/14469/15-а підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС - задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2018 по справі № 646/14469/15-а скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.03.2016 року у справі № 646/14469/15-а - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов Н.В. Шевцова
Постанова складена в повному обсязі 22.04.2019 року