Справа № 240/5885/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5885/18 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

18 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Мацького Є.М. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до голови Житомирського апеляційного суду Жизнєвського Юрія Васильовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати бездіяльність голови Житомирського апеляційного суду Жизнєвського Юрія Васильовича щодо невидання наказу та непроведення службового розслідування щодо особистої зацікавленості судді ОСОБА_3 в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації "Райагрошляхбуд", в ході якого зобов'язати комісію з службового розслідування виїхати та відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі;

- зобов'язати голову Житомирського апеляційного суду Жизнєвського Юрія Васильовича видати наказ та провести службове розслідування щодо особистої зацікавленості судді ОСОБА_3 в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд», в ході якого зобов'язати комісію з службового розслідування виїхати та відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі;

- визнати бездіяльність голови Житомирського апеляційного суду Жизнєвського Юрія Васильовича щодо неподання звернення ОСОБА_2 на збори суддів Житомирського апеляційного суду;

- зобов'язати голову Житомирського апеляційного суду Жизнєвського Юрія Васильовича подати звернення ОСОБА_2 для розгляду на зборах суддів Житомирського апеляційного суду, для чого такі збори організувати.

В обгрунтування позову зазначає, що спільно з громадською організацією «Проти придурків та ідіотів», відповідно до Закону України «Про звернення громадян» звернувся до голови Житомирського апеляційного суду Жизнєвського Юрія Васильовича з заявою про проведення службового розслідування щодо порушення допущеного суддею Житомирського апеляційного суду ОСОБА_3. Вказує, що листом №ЗГ-1/Х-1/08-02/1/2018 від 07.11.2018 відповідач відмовив в розгляді питань вказаних в заяві. Вважає бездіяльність голови Житомирського апеляційного суду Жизнєвського Ю. В. щодо невидання наказу та непроведення службового розслідування щодо особистої зацікавленості судді ОСОБА_3 в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд", - протиправною.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до голови Житомирського апеляційного суду Жизнєвського Юрія Васильовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою до Сьомого апеляційного адміністративного суду. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам у справі, неправильно застосував норми діючого законодавства України, допущені порушення норм процесуального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 11.04.2019 року призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, згідно приписів ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується наявним у справі матеріалами, що ОСОБА_2 звернувся до голови апеляційного суду Житомирської області із заявою №8 від 30.10.2018 "Про розслідування порушення, допущеного суддею ОСОБА_3". У заяві просив:

- видати наказ та провести службове розслідування щодо особистої зацікавленості судді ОСОБА_3 в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд», в ході якого зобов'язати комісію з службового розслідування виїхати та відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі;

- розглянути дане звернення на зборах суддів апеляційного суду Житомирської області.

- матеріали розслідування направити Вищій раді правосуддя для прийняття відповідного рішення.

При розгляді звернення заявник просив врахувати висновок Верховного Суду викладений в постанові від 6 червня 2018 року у справі № 280/1540/15-ц, провадження №61-5053св18, за яким наявність письмового звернення громадянина дає підстави посадовим особам призначати службові розслідування з перевищенням повноважень визначених Законом, в ході службових розслідувань поширювати недостовірну інформацію що міститься в зверненнях невизначеному колу осіб.

Розглянувши звернення (заяву), голова Житомирського апеляційного суду Листом №ЗГ-1/Х-1/08-02/1/2018 повідомив ОСОБА_2, що вимоги, які він висуває голові Житомирського апеляційного суду у зверненні, а саме: з приводу організації службового розслідування щодо встановлення особистої зацікавленості суддів ОСОБА_3, Жигановської О.С. та Коломієць О.С. в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації "Райагрошляхбуд"; зобов'язання комісії з службового розслідування виїхати та відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі, розглянути Ваше звернення на зборах суддів Житомирського апеляційного суду, а матеріали розслідування направити Вищій раді правосуддя для прийняття рішення, не можуть бути задоволені, оскільки виходять за межі повноважень голови апеляційного суду, які визначені ст.29 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ч. 1 ст. 108 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку визначеному Законом України "Про Вищу раду правосуддя" з урахуванням вимог Закону. Суд зауважив, що розгляд скарги на дії судді відноситься до виключної компетенції Вищої ради правосуддя, а тому відповідач діяв правомірно відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із Законом України, від 02.10.1996, №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон №393) визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ст. 3 Закону №393).

Так, статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року №393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Як закріплено частиною 1 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Частина 3 цієї ж статті вказує на те, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

При цьому, частиною 1 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Положеннями статті 19 цього Закону передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відтак, у разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Термін розгляду, на обґрунтовану письмову вимогу громадянина, може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що звертаючись із заявою до голови Житомирського апеляційного суду, ОСОБА_2 просить вчинити дії щодо проведення службового розслідування відносно судді Житомирського апеляційного суду ОСОБА_3

В даному випадку позивачу було надано відповідь відповідачем у строк визначений Законом України "Про звернення громадян".

Закон України від 02.06.2016, №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд (далі - Закон №1402).

Частиною 2 ст. 1 Закону №1402 визначено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Як встановлено статтею 13 Закону №393 дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

З урахуванням наведеного, розгляд заяви ОСОБА_2 у порядку, визначеному Законом №393 не передбачено.

Стосовно видачі головою апеляційного суду наказу про проведення службового розслідування щодо судді та непроведення службового розслідування стосовно судді Житомирського апеляційного суду ОСОБА_3, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 29 Закону України від 02.06.2016, № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що голова апеляційного суду:

- представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами;

- визначає адміністративні повноваження заступників голови апеляційного суду;

- контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посади керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства;

- видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв'язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ;

- повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів в апеляційному суді у триденний строк з дня їх утворення;

- забезпечує виконання рішень зборів суддів апеляційного суду;

- організовує ведення та аналіз судової статистики, організовує вивчення та узагальнення судової практики, інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства;

- сприяє виконанню вимог щодо підтримання кваліфікації суддів апеляційного суду та підвищення їхнього професійного рівня;

- здійснює повноваження слідчого судді та призначає з числа суддів апеляційного суду суддів (суддю) для здійснення таких повноважень у випадках, визначених процесуальним законом;

- здійснює інші повноваження, визначені законом.

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 вказує на те, що відповідач відмовився видати наказ згідно ч. 2 ст. 29 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції, що посилання позивача на приписи ч. 2 ст.29 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є помилковим, оскільки частиною 2 ст. 29 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що голова апеляційного суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження. Разом з тим, вказаним законом не передбачено, що до адміністративних повноважень голови апеляційного суду належить видача наказу про проведення службового розслідування стосовно судді апеляційного суду.

Суд зауважує, що згідно приписів 1.ст. 107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа.

Крім того, згідно ч. 1.ст. 108 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України "Про Вищу раду правосуддя", з урахуванням вимог цього Закону.

Колегія суддів погоджується з тим, що розгляд скарги на дії судді відноситься до виключної компетенції Вищої ради правосуддя, а тому відповідач діяв правомірно відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 в частині видачі наказу та проведенні службового розслідування стосовно судді ОСОБА_3

Стосовно розгляду звернення ОСОБА_2 на зборах суддів Житомирського апеляційного суду, судова колегія зазначає таке.

Частиною 1.ст. 128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що збори суддів - зібрання суддів відповідного суду, на якому вони обговорюють питання внутрішньої діяльності цього суду та приймають колективні рішення з обговорюваних питань.

Згідно ч. 5. ст. 128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Збори суддів:

- обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов'язковими для суддів та працівників цього суду;

- визначають спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ;

- визначають рівень навантаження на суддів відповідного суду з урахуванням виконання ними адміністративних або інших обов'язків;

- заслуховують звіти суддів, які обіймають адміністративні посади в цьому суді, та керівника апарату суду;

- звертаються з поданням про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката, прокурора, посадової особи органу державної влади чи органу місцевого самоврядування за вчинення дій або бездіяльності, що порушують гарантії незалежності суду та судді;

- здійснюють інші повноваження, визначені цим Законом.

Слід зазначити, що чинним законодавством не визначено права голови апеляційного суду виносити на розгляд зборів суддів заяви фізичних та/або юридичних осіб щодо дій суддів апеляційного суду.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 квітня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Мацький Є.М. Капустинський М.М.