Справа № 9901/650/18
Суддя: Антонюк Наталія Олегівна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 11-952 заі 18
О К Р Е М А Д У М К А
суддів Великої Палати Верховного Суду Антонюк Н.О., Кібенко О.Р., Яновської О.Г. в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі за його позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія) про визнання протиправною бездіяльності Комісії, яка виразилася у ненаданні копії рішення про проведення співбесіди із суддею Волинського окружного адміністративного суду Смокович Вірою Іванівною в закритому засіданні.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 16 липня 2018року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовив.
02 квітня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 липня 2018 року - без зміни.
Як убачається з рішення колегії суддів, із яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 до Комісії, суд посилався на пункт 1 частини 1 статті 22 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI), в якому визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо він не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит. Не задовольняється запит, для відповіді на який необхідно створити нову інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не має запитуваної інформації, але зобов'язаний нею володіти.
Комісія у своєму листі, направленому заявнику, зазначила, що надати рішення Комісії про задоволення заяви ОСОБА_6 щодо проведення співбесіди в закритому режимі, можливості немає, оскільки таке рішення ухвалювалось без виходу до нарадчої кімнати. Тому за результатами розгляду запиту, позивачу було надано відповідь, яка пояснює причини відсутності запису і співбесіди ОСОБА_6 у мережі Інтернет необхідністю захистити приватну інформацію, що стосується приватного життя судді, яка охороняється законом.
При цьому суд указав, що оцінка правомірності дій Комісії при обранні способу та форми прийняття і складення рішення стосовно проведення співбесіди в закритому режимі, а так само і правомірність прийняття самого рішення про проведення співбесіди в закритому режимі, знаходяться поза межами предмету позову щодо реалізації права на доступ до публічної інформації.
Крім того, оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходив із того, що у справі є конфлікт між правом на захист приватної інформації та правом на одержання інформації.
Вважаємо за необхідне по даній справі висловити окрему думку, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VII (в редакції Закону від 05 серпня 2018 року № 2509-VIII) визначено, що Комісія є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України, а частиною 4 цієї статті передбачено, що Комісія більшістю голосів від її складу, визначеного законом, затверджує регламент, що визначає порядок роботи Комісії в межах, установлених цим Законом.
За Регламентом та відповідно до його пунктів 2.2.4, 2.2.5, затвердженим рішенням Комісії від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16, закриті засідання Комісії можуть проводитись за рішенням Комісії у таких випадках: 1) з метою нерозголошення таємниці, що охороняється законом, або інформації про особисте життя осіб, стосовно яких вирішується питання, та з інших причин, визнаних Комісією поважними; 2) для розгляду визначених Комісією питань, а також розгляду питань щодо організації поточної роботи Комісії та її секретаріату.
У закритому засіданні Комісії мають право брати участь лише ті особи, присутність яких визнана Комісією необхідною для розгляду відповідного питання. Рішення про закрите засідання ухвалюється більшістю від загального складу Комісії, палати або колегії, із одночасним вирішенням питання про визначення складу осіб, допущених до участі в закритому засіданні.
Згідно з пунктом 4.12.2 Регламенту розгляд справи у Комісії закінчується ухваленням рішення. З окремих питань, пов'язаних з рухом матеріалів при проведенні кваліфікаційного оцінювання, з питань добору кандидатів на посаду судді, про переведення суддів, вирішенням клопотань та заяв осіб, які беруть участь у справі, питанням про відкладення розгляду справи, оголошенням перерви Комісія може приймати рішення, що фіксуються в протоколі засідання (протокольна форма рішення).
Пунктом 4.12.6 цього Регламенту передбачено, що рішення Комісії, палат та колегій викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення. Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні.
Таким чином, діючи відповідно до положень Регламенту, усі рішення Комісії, в тому числі і про проведення закритого засідання у складі відповідної колегії, повинні викладатися у письмовій формі та фіксуватися у відповідному протоколі засідання Комісії.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Розглядаючи позов за спірними правовідносинами, вважаємо, що Суди зробили правильний висновок про те, що рішення про проведення закритого засідання було частиною змісту протоколу засідання колегії Комісії.
Разом із тим, протокольне оформлення таких рішень Комісією не звільняє вказаний державний орган від оформлення прийнятого рішення у виді окремого документу, як цього вимагає пункт 4.12.6 Регламенту, або надання на запит копії такого протоколу чи витягу з протоколу, що містить відповідне рішення Комісії.
Варто зауважити, що направлення Комісією листа заявнику, в якому було надано інформацію щодо проведення закритого засідання, не можна вважати належним виконанням обов'язку з надання публічної інформації в зв'язку із тим, що ОСОБА_4 просив надати не тільки інформацію про певні обставини, але недвозначно визначав запитувану інформацію, а саме - просив надати рішення Комісії про задоволення заяви ОСОБА_6 щодо проведення співбесіди в закритому режимі.
На нашу думку, жодних відомостей про приватну інформацію, яка охороняється законом, тим більше конфіденційну, яка може становити ризики для авторитету та безсторонності судді в разі її розголошення, вказане процедурне рішення Комісії - не містить. Адже, виходячи зі змісту цього письмового документу, особа, яка запитувала інформацію, могла б ознайомитися лише з правовою підставою та мотивованими висновками Комісії, якими обґрунтовано проведення закритого засідання щодо окремого судді.
За нормою статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відтак, оскільки запитувана позивачем інформація могла становити суспільний інтерес, вважаємо, що ненаданням такої інформації порушено право позивача на вільне збирання та одержання інформації.
Тому, на нашу думку, апеляційна скарга позивача підлягала задоволенню, а досліджені обставини давали обґрунтовану підставу Великій Палаті Верховного Суду скасувати рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4
Судді Великої Палати Верховного Суду