Справа № 820/4280/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 р.Справа № 820/4280/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року по справі № 820/4280/17

за позовом ОСОБА_3

до Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати дії Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо відмови у задоволенні запиту на отримання публічної інформації ОСОБА_3 від 07.08.2017 незаконними.

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Харківській області надати доступ до публічної інформації на запит ОСОБА_3 від 07.08.2017, а саме: надіслати на електронну адресу ОСОБА_3 копії матеріалів службового розслідування, що проводилося відносно заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 у період з 10 по 23 листопада 2015 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 7040,00 грн;

- в разі задоволення позову та у відповідності до статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України встановити судовий контроль за виконанням рішення, встановивши строк для подачі звіту про виконання судового рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року скасовано в частині стягнення судових витрат.

Постановою Верховного суду від 15.11.2018 року скасовано судові рішення у справі: суду першої інстанції від 18.10.2017 року і апеляційної інстанції від 27.11.2017 року та справу направлено на новий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 820/4280/17 задоволено клопотання Головного територіального управління юстиції у Харківській області про закриття провадження у справі.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії закрито.

В задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено.

Позивач не погодився із ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що в даному випадку є підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень протиправними після виправлення субєктом владних повноважень оскаржуваних порушень, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях чинного законодавства та доказах, є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

11.04.2018 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_3 про відмову від позову відповідно до ст. 314 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви про відмову від позову та закриття провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 314 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження.

У разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно приписів статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Колегія суддів зазначає, що позивач наділений повною адміністративною правосуб'єктністю, у відповідності до ст. ст. 44, 47 КАС України має право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов'язками, у тому числі, щодо відмови від позову повністю або частково.

В зв'язку з тим, що відмова позивача від позову не суперечить закону та не порушує права, свободи або інтереси позивача та інших учасників процесу, суд апеляційної інстанції не знаходить перешкод для прийняття відмови позивача від позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 2 ст. 239 КАС України).

Таким чином, враховуючи, що позивач, згідно із приписами ст. ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України має право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов'язками, у тому числі щодо відмови від адміністративного позову, такі дії не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_3 від адміністративного позову та на підставі положень ст. 314, п. 2 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України визнати нечинним рішення суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Щодо вимоги ОСОБА_3 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 7040,00 грн,, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 10 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 140 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду;

3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 3-5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6 та 7 ст. 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134).

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134).

Підпунктом 11 п. 16-1 Розділ XV Перехідні положення Конституції України установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ст. 26).

За приписами ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно наявної в матеріалах справи калькуляції-рахунку №1 від 10.09.2017 та квитанції № 1009/17 від 10.09.2017 позивачем сплачено ФОП ОСОБА_1 7040,00 грн. за надання правової допомоги, пов'язаної із розглядом вказаної справи, а саме: ознайомлення з первісним матеріалом (документами) замовника (копіями матеріалів виконавчого провадження), їх вивчення та аналіз на предмет релевантності, незалежності, допустимості, ступеню ймовірного доказового значення - 3 години (640 грн. х 3 = 1920 грн.); аналіз нормативного матеріалу, коментарів, роз'яснень, пошук і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах, узагальнень судів касаційних інстанцій та правових позицій ВСУ, публікації науковців, висновків фахівців - 4 години (640 грн. х 4 = 2560 грн.); складання тексту адміністративного позову - 4 години (640 грн. х 3 = 2560 грн).

При цьому колегія суддів зазначає, що перераховані вище дії щодо підготовки матеріалів та складання позовної заяви були здійснені ОСОБА_1 не як адвокатом позивача, а як фізичною особою-підприємцем та не містять ознак окремих процесуальних дій.

Таким чином, встановлені обставини та означені правові норми посвідчують відсутність правових підстав для вирішення судом питання про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката.

Оскільки учасниками справи не надано інших доказів понесення судових витрат, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 314, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про відмову від позову - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 у справі №820/4280/17 визнати нечинною.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлений 19.04.2019 року