Справа № 2140/1621/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1621/18

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф. Час і місце ухвалення: м. Херсон
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача його роботу в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, зарахувавши до страхового стажу роботу в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року.

Позов обґрунтовував тим, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та до березня 2017 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З 30.03.2017р. позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, при призначенні пенсії за віком пенсійним органом незаконно не враховано до трудового стажу ОСОБА_2 період його роботи в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року. При зверненні в грудні 2017 року з цього приводу до ГУ ПФУ в Херсонській області позивач отримав відмову у здійсненні перерахунку розміру його пенсії із зарахуванням вказаного періоду роботи до страхового стажу, обґрунтовану відсутністю відповідних підтверджуючих документів. При цьому, ГУ ПФУ в Херсонській області не взяло до уваги покази свідків, зазначені в протоколі опитування №2 від 08.06.2016р., з посиланням на те, що одному із свідків на той час не виповнилося 16 років. Таку відмову позивач вважає незаконною, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального і процесуального права та не повне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 26.10.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не врахував, що доводи ГУ ПФУ в Херсонській області про неможливість прийняти до уваги показання свідка, який на час роботи позивача в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року не досяг 16-річного віку, не ґрунтуються на законі.

Апелянт стверджує, що діями ГУ ПФУ в Херсонській області порушено його право на отримання надбавки до пенсії.

ГУ ПФУ в Херсонській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що на момент звернення до суду між ОСОБА_2 та управлінням Фонду відсутній предмет спору, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за формою, встановленою Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005р. Зазначає УПФУ і про те, що у позивача немає документів, підтверджуючих його роботу в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року, як і не мають документів про свою роботу у вказаний період в колгоспі «Батьківщина» опитані свідки. А відтак, підстав врахувати їх свідчення для підтвердження стажу у ГУ ПФУ в Херсонській області немає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та до березня 2017 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

30.03.2017р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про переведення його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, ОСОБА_2 серед іншого, наполягав на зарахуванні до його трудового стажу періоду роботи в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з січня 1944 року по грудень 1949 року.

Згідно протоколу засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства від 30.03.2017р. до трудового стажу ОСОБА_2 зараховано лише період його роботи з 15.01.1944р. по 09.05.1945р.

У вказаному протоколі зазначено, що листом КП «Трудовий архів Кагарлицького району» від 09.11.2015р. №01.08.261 повідомлено, що документи колгоспу ім.Леніна м.Кагарлик з січня 1944 року по травень 1949 року на зберігання не надходили, документи з особового складу даного колгоспу зберігаються тільки з 1951 року.

Також, у протоколі зафіксовано, що спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Кагарлиському районі Київської області опитані свідки: ОСОБА_3, 1930 року народження, яка працювала в колгоспі Кагарлицького району з січня 1944 року по грудень 1948 року (рішенням комісії згідно опитуванням свідків від 10.09.1994р. №116 зараховано роботу з січня 1944 року по 31.12.1948р.) та ОСОБА_4, 1929 року народження, яка працювала в колгоспі Кагарлицького району з січня 1944 року по грудень 1951 року (період роботи з січня 1944 року по 31.12.1951р. зараховано на підставі показань свідків - протокол опитування від 11.03.1992р. №152) підтвердили факт сумісної роботи з ОСОБА_2 в колгоспі Кагарлицького району з січня 1944 року по травень 1948 року.

Листом від 02.01.2018р. №498/Б-1 УПФУ повідомило ОСОБА_2, що його пенсію призначено у відповідності до чинного законодавства. Зокрема, зазначено, що у матеріалах пенсійної справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_2 від 01.02.1979р., в якій відображено дані про його роботу починаючи з 01.12.1979р. Однак, із періоду роботи позивача в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області йому зараховано в подвійному розмірі роботу в колгоспі з 15.01.1944р. по 09.05.1945р., тобто в період Великої Вітчизняної війни.

В копії довідки від 15.08.1997р. №15, виданої колективним сільськогосподарським підприємством «Батьківщина», зазначено, що в архівних книгах документи по обліку праці та розрахунків з колгоспниками за довоєнні роки (1930-1941) та післявоєнні роки (1941-1950) не зберіглися.

У зв'язку з необхідністю отримання інформації з архіву про роботу позивача в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з січня 1944 року по травень 1949 року, Управлінням було направлено запит до УПФУ в Кагарлицькому районі Київської області щодо надання допомоги у витребуванні даних.

За інформацією комунального підприємства «Трудовий архів Кагарлицького району» підтвердити період роботи ОСОБА_2 з січня 1944 року по травень 1949 року можливості немає, так як документи з особового складу колгоспу «Батьківщина» (до 16.03.1999р. колгосп ім.Леніна) зберігаються тільки з 1951 року (довідка від 09.11.2015р. №01.08.261).

Також, зазначено, що на підставі показань позивача про роботу в колгоспі «Батьківщина» Комісією при управлінні соціального захисту населення Кагарлицької РДА проведено опитування двох свідків, які підтверджують роботу ОСОБА_2 з січня 1944 року по травень 1949 року, що відображено у протоколі від 08.06.2016р. №2. Однак, свідки не мають документів про свою роботу у період з 1944 року по 1949 рік, крім того, один із свідків на той час не досяг 16-річного віку, тому врахувати їх свідчення після 09.05.1945р. для підтвердження стажу немає підстав.

26.06.2018р. ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з врахуванням стажу його роботи в колгоспі ім..Леніна м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до 16 травня 1949 року з виплатою недоплаченої різниці в пенсії з 30.03.2017р.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 стосовно врахування до загального стажу періоду його роботи з 10.05.1945р. по 16.05.1949р. в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло рішення про результати розгляду скарги, яким відмовило позивачу у задоволенні поданої ним скарги.

Не погоджуючись з правомірністю дій ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу роботу в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року та, у зв'язку з цим, щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, дійшов висновку про правомірність відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача спірного періоду роботи в колгоспі «Батьківщина» у зв'язку з відсутністю відповідних документів. Суд першої інстанції погодився з твердженнями відповідача про відсутність підстав для врахування свідчень опитаних свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки вони не мають документів про свою роботу у 1944-1949р.р., а також один із вказаних свідків не досяг 16-річного віку на той час.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст.24 до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№1058-IV, яким запроваджено систему персоніфікованого обліку, набрав чинності з 01.01.2004р.

Таким чином, набутий особою до цієї дати страховий стаж обчислюється на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом; періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Таким законодавством є Закон України від 05.11.1991р. №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», статтею 62 якого передбачалося, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно п.18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що страховий стаж, а також періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії - до 01.01.2004р. підтверджуються трудовою книжкою. І лише у разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про виконувану роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а у випадках, визначених п.17, п.18 Порядку №637 - враховуються показання не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Учасниками справи не заперечується факт відсутності в трудовій книжці ОСОБА_2 відомостей про його трудовий стаж в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року, а також того, що відповідні підтверджуючі первинні документи в архівах Кагарлицького району Київської області не збереглися.

Однак, як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу опитування свідків №2 від 08.06.2016р., а також зі змісту протоколу засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства від 30.03.2017р., спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Кагарлиському районі Київської області опитані свідки: ОСОБА_3, 1930 року народження, яка працювала в колгоспі Кагарлицького району з січня 1944 року по грудень 1948 року, та ОСОБА_4, 1929 року народження, яка працювала в колгоспі Кагарлицького району з січня 1944 року по грудень 1951 року, які підтвердили факт сумісної роботи з ОСОБА_2 в колгоспі Кагарлицького району з січня 1944 року по травень 1948 року.

Колегія суддів критично ставиться до посилань ГУ ПФУ в Херсонській області, з якими погодився суд першої інстанції, на відсутність у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 документів про свою роботу в колгоспі «Батьківщина» за час, стосовно якого вони підтверджують роботу ОСОБА_2, оскільки з протоколу опитування свідків вбачається, що їх стаж роботи в колгоспі «Батьківщина» зараховано на підставі протоколу опитування свідків від 10.09.1994р. №116 та від 11.03.1992р. №152.

З вказаного слідує, що у свідків ОСОБА_3, 1930 року народження, та ОСОБА_4, 1929 року народження, є документи, якими підтверджено їх стаж роботи у колгоспі «Батьківщина» за період, який співпадає зі стажем роботи позивача у вказаному колгоспі.

Щодо посилань ГУ ПФУ в Херсонській області на те, що один із вказаних свідків не досяг 16-річного віку на той час, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки положеннями Порядку №637 не передбачено такої вимоги для врахуванням показань свідка з метою підтвердження страхового стажу заявника.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на п.7 Типового положення про комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , затвердженого наказом Міністерства соціального захисту населення України №79 від 30.05.1996р., оскільки зазначене Типове положення регламентує порядок створення і діяльності комісій щодо встановлення статусу учасника війни особам, які народилися до 31 грудня 1932 року включно і з поважних причин не мають можливості подати документи, що підтверджують факт роботи в період Великої Вітчизняної війни та війни з імперіалістичною Японією 1941-1945 років, а також працівникам підприємств, установ та організацій, які брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції (або залучалися до її проведення), перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення.

Щодо доводів відповідача про те, що на момент звернення до суду між ОСОБА_2 та управлінням Фонду відсутній предмет спору, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за формою, встановленою Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005р., то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки, по-перше, при зверненні до УПФУ ОСОБА_2 просив, передусім, зарахувати до його трудового стажу період роботи в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з січня 1944 року по грудень 1949 року, на що отримав відмову, і по-друге, подання позивачем заяви про перерахунок пенсії не за встановленою формою не було підставою для відмови ОСОБА_2 у задоволенні відповідної заяви.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що ГУ ПФУ в Херсонській області, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності своїх рішень, дій та бездіяльності, не доведено правомірності відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача періоду роботи в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року та, у зв'язку з цим, у здійсненні перерахунку пенсії. А відтак, позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи та постановлено судове рішення з не правильним застосуванням норм матеріального права, тому, відповідно до ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду від 26.10.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_2 періоду роботи в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, зарахувавши до його страхового стажу роботу в колгоспі «Батьківщина» м.Кагарлик Київської області з 10 травня 1945 року до травня 1949 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 квітня 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Судді: А.І. Бітов

І.Г. Ступакова