Справа № 537/2633/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.Справа № 537/2633/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Яковенка М.М. , Бегунца А.О. ,

при секретарі судового засідання Машурі Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.02.2019 (повний текст складено 28.02.2019, головуючий суддя І інстанції Хіневич В.І., м.Кременчук Полтавської області) по справі № 537/2633/18 за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в м.Кременчуці старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в м.Кременчуці старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі відповідач, Інспектор УПП ОСОБА_2С.), в якому просив: скасувати постанову серії ЕАА №435627 від 09.06.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; провадження у справі закрити.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.02.2019 по справі № 537/2633/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1.

Не погодившись із судовим рішенням, Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального права та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, Інспектором УПП ОСОБА_2 щодо позивача складено постанову серії ЕАА №435627 від 09.06.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за те, що він 09.06.2018 о 00 год. 13 хв. в м. Кременчуці по вул. Богдана Хмельницького, 60/11, керував переобладнаним (газо-балонне обладнання) з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів транспортним засобом «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1, чим порушив п.п. «а» п.31.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР). (а.с.8, 25)

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що працівником патрульної поліції було порушено порядок розгляду адміністративної справи.

Колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підстав та мотивів задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Положеннями статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою серії ЕАА №435627 від 09.06.2018 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за порушення вимог п.п. «а» п.31.3 ПДР.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

При цьому, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР).

Положеннями п.31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п. «а» п.31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Згідно із ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, приписами ч.8 ст.121 КУпАП передбачено, що під транспортними засобами у статтях 121 - 126, 127 1 - 128 1, частинах першій і другій статті 129, частинах першій - четвертій статті 130, статтях 132 1, 133 1, 133 2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення відповідачем до матеріалів справи надано відеозапис, який було зроблено за допомогою реєстратора патрульного. (диск на а.с.29)

Як вбачається із даного відеозапису, і це не заперечувалося позивачем, на транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1, було встановлено газо-балонне обладнання.

На підтвердження відповідності переобладнання транспортного засобу чинним правилам, нормам і стандартам, позивачем надано до матеріалів справи копії наступних документів: свідоцтва №2404 від 22.11.2008, акту приймання-передачі дорожнього транспортного засобу переобладнаного для роботи на зрідженому нафтовому газі від 22.11.2008, сертифіката відповідності та додаток до нього від 28.10.2008, акт технічної експертизи від 22.11.2008.

Таким чином, позивачем спростовано вчинення ним порушення п.п. «а» п.31.3 ПДР.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що згідно зі ст.32 Закону України "Про Дорожній рух" переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відповідно до п.30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов'язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 року № 1371) (далі Порядок № 1388), встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п.3 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно із п.7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Положеннями п.8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Відповідно до п.33 даного Порядку перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Приписами п.37 Порядку №1388 встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху та документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни).

Переобладнання транспортних засобів для роботи на газових паливах здійснюється виключно суб'єктами господарювання, які провадять господарську діяльність з переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року та мають свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу на відповідний вид переобладнання. Зазначені суб'єкти можуть проводити перевірку відповідності таких засобів вимогам технічних умов і технічної документації підприємства-виробника газобалонного обладнання.

Власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті її зміни.

Переобладнання транспортного засобу, у результаті якого змінюється його повна маса та її розподіл за осями, центр ваги, тип двигуна, його вага і потужність, колісна база чи колісна формула, система гальмового і рульового керування та трансмісії, здійснюється за погодженням з виробниками транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, або з державним підприємством "ДержавтотрансНДІпроект" чи Головним сервісним центром МВС. Зазначене погодження може надаватися тільки після проведення огляду транспортних засобів із дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку та надання відповідного акта, засвідченого підписом та скріпленого печаткою адміністратора сервісного центру МВС.

Колегія суддів звертає увагу, що наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис свідчить, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови серії ЕАА №435627 від 09.06.2018 зазначав саме про те, що позивачем не здійснено державну реєстрацію переобладнання транспортного засобу, що в свою чергу свідчить про порушення позивачем саме п.30.1 ПДР.

Проте, оскаржуваною постановою серії ЕАА №435627 від 09.06.2018 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за порушення вимог п.п. «а» п.31.3 ПДР.

Таким чином, із матеріалів справи свідчать про порушення позивачем інших пунктів ПДР, за що відповідачем не притягнуто його до відповідальності.

Оскільки наведені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, змінює рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.02.2019 по справі № 537/2633/18 в частині підстав та мотивів його прийняття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.02.2019 по справі № 537/2633/18 задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.02.2019 по справі № 537/2633/18 змінити в частині підстав та мотивів задоволення адміністративного позову позивача, викладених в мотивувальній частині постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5