Справа № 9901/136/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 квітня 2019 року Справа 9901/136/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до адміністрації Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) про визнання бездіяльності протиправною та притягнення до відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з позовною заявою до Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26), в якій просить притягнути до відповідальності адміністрацію Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26), а саме її начальника та юриста, оскільки останні відмовляються видати йому довідку щодо не працевлаштування та відсутність доходів, а також не видають довіреність його дружині ОСОБА_2 на ведення справ у суді за її відсутності.

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до адміністрації Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) про визнання бездіяльності протиправною та притягнення до відповідальності передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2019 року, справу № 9901/136/19 передано на розгляд судді Боженко Н.В.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно пункту 1 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається найменування суду першої інстанції.

Оскільки позовну заяву першочергово було подано до Верховного Суду, а в подальшому передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю, вона містить назву Верховного Суду, що є порушенням п. 1 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Всупереч викладеному, в позовній заяві не вказані: ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1, номери засобів зв'язку.

Крім того, п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом встановлено, що у матеріалах адміністративного позову всупереч вищенаведеної норми відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів які свідчать про звернення позивача з відповідними заявами до адміністрації Жовтоводської виправної колонії № 26 щодо отримання відповідних довідок, довіреності та відповідно відповідей наданих відповідачем на вказані заяви.

Також, ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Суд зазначає, що до позовної заяви поданої позивачем не додано її копії для направлення відповідачу.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про притягнення адміністрації Жовтоводської виправної колонії № 26 до відповідальності згідно ст. 172 КК України, що відповідно до ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом четвертим ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить1921 гривня.

Таким чином, судовий збір за даними позовними вимогами становить 768,40 грн. (1921 грн.х0,4).

Державне мито має бути сплачено за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101;

Код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253;

Рахунок: 4014;

Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

код бюджетної класифікації доходів: 22030101.

Пунктом 17 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

При цьому, позивачем при поданні адміністративного позову було подано заяву про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що незабезпечений роботою, тому не має коштів для існування.

Суд вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 8 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату за певних умов, які визначенні в даній статті. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У розумінні приписів вказаної норми відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачу, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин та підтвердження їх належними доказами.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення позивача від сплати судового збору.

Натомість позивачем до позовної заяви не додано доказів відсутності на його особовому рахунку коштів, достатніх для сплати судового збору або будь-яких інших доказів відсутності коштів.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів, на підтвердження обставин, зазначених у заяві, у зв'язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання позивача про витребування в порядку досудової підготовки справи до розгляду у відповідача довідки про відсутність на його рахунку грошових коштів не підлягає задоволенню, оскільки обов'язок надавати докази щодо відсутності грошових коштів для звільнення від сплати судового збору покладено на позивача при поданні позовної заяви.

Також суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно частини 1 статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Частиною 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 132, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до адміністрації Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) про визнання бездіяльності протиправною та притягнення до відповідальності - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені, а саме: надати уточнену позовну заяву та її копію оформлену у відповідності до приписів ст. 160 КАС України та докази на підтвердження обставин викладених в позовній заяві, сплатити судовий збір та надати до суду оригінал платіжного документа за подання адміністративного позову в розмірі 768,40 грн. або надати доказ відсутності на особовому рахунку ОСОБА_1 коштів, достатніх для сплати судового збору, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до цієї ухвали, позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу, згідно ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко