Справа № 560/745/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/745/19
РІШЕННЯ

іменем України

22 квітня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Хмельницькій області, яка полягає у не проведенні обчислення та виплаті ОСОБА_1 основної пенсії у відповідності до статей 56 та 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ з 01.03.2019;

- зобов'язати ГУ ПФУ у Хмельницькій області здійснити обчислення та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, згідно частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.03.2019 з врахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серія А № 108646 видане 16.05.2004 Хмельницькою обласною державною адміністрацію, інвалідом другої групи, інвалідність пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Вказує, що отримує пенсію як особа з інвалідністю 2-ї групи від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та має право та пільги в тому числі, що стосуються пенсійного забезпечення, передбачені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_1 04.03.2019 звернувся із письмовою заявою до відповідача, в якій просив здійснити обчислення та виплатити пенсію позивачу у розмірі пенсії за віком із врахуванням середнього заробітку у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до вимог частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсько з 01.01.2017 року.

Проте, відповідач листом від 18.03.2019 №621/Г-8 відмовив у проведенні обчислення розміру пенсії за двоскладовою формулою відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2017.

Позивач вважає, що така відмова прийнята за відсутності для того правових підстав.

Ухвалою від 22.03.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі у спрощеному позовному провадженні.

На адресу суду 09.04.2019 надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1А, а також відповідач 19.04.2019 надіслав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами враховуючи те, що позивач не володіє правом обирати умови пенсійного забезпечення за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV або спеціальним Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII. На думку відповідача, Законом № 1058-IV не передбачено встановлення до пенсії доплати за понаднормативний стаж, а проведення перерахунку пенсії позивачці за двоскладовою формулою є недоцільним, тому вимоги позивача необґрунтовані. Просить у задоволенні позову відмовити, а розгляд справи провести в судовому засіданні з викликом сторін.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи в судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач - ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС (1 категорія), що підтверджується посвідченням серії А № 108646, яке видане 16.05.2004 Хмельницькою обласною державною адміністрацію, та отримує пенсію як особа з інвалідністю 2 групи захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з матеріалами пенсійної справи позивач з 21.04.1998 отримує пенсію як особа з інвалідністю ІІ групи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За матеріалами пенсійної справи та відомостями трудової книжки стаж роботи позивача становить 27 років 7 місяців та 11 днів.

ОСОБА_1 04.03.2019 звернувся із письмовою заявою до відповідача, в якій просив здійснити обчислення та виплату пенсії позивача у розмірі пенсії за віком із врахуванням середнього заробітку у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до вимог частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2017.

Листом №621/Т-8 від 18.03.2019 ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомило позивача, що пенсію обчислено відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення, тому з 01.10.2017 недоцільно проводити обчислення розміру пенсії за двоскладовою формулою відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням норм частини 2 статті 27 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 4-7 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України, зокрема, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

У той же час, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Так, відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, на нього розповсюджується дія статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватись за кожен повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 (справа № К/9901/684/17), від 05.09.2018 (справа № 565/1062/17), від 10.10.2018 ( справа № 679/952/17).

У своїх посиланнях відповідач вказує на неможливість застосування до позивача частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки у чинній редакції вона містить другу складову частину, якій позивач не відповідає.

Суд вважає таке посилання безпідставним та звертає увагу на те, що пенсія ОСОБА_1 була призначена задовго до внесення до закону змін, які передбачили цю умову (тобто до 01.11.2017), відтак попередня редакція цієї статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без умови призначення пенсії на підставі частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", відтак, зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін. Тому, оскільки пенсія позивачу не призначалась вперше, а підлягає перерахунку, на неї не поширюється вказана умова.

Відповідно до статті 57 Закону обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У разі обчислення пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців. Зазначені положення відповідач повинен врахувати під час перерахунку пенсії позивачу.

Разом з тим, суд вважає неприпустимим прийняття органом влади таких рішень, які обумовлені категоріями доцільності/недоцільності прийняття рішення на користь громадян, як це має місце у даній справі.

У наданій позивачу відмові відповідач робить висновок про недоцільність перерахунку, про який просить позивач, оскільки розмір пенсії начебто підлягатиме зменшенню, однак суд вважає необхідним зазначити наступне.

У разі подання особою, яка має на це право, заяви з клопотанням або вимогою про вчинення на її користь перерахунку або інших дій, які суб'єкт владних повноважень повинен розглянути/вирішити/вчинити (по суті), орган влади не має права відмовляти, керуючись при цьому мотивами доцільності або недоцільності. У разі, якщо суб'єкт владних повноважень вважає вимоги особи такими, що задоволенню не підлягають, він повинен навести чіткі, визначені законодавством підстави для відмови у прийнятті рішення, а не посилатись на будь - які оціночні судження або гіпотетичні розрахунки, які законом прямо не передбачені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив в проведенні перерахунку пенсії позивачу з її збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону 796-ХІІ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для нездійснення обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, згідно частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що свідчить про те, що вимоги даного адміністративного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (частини 1 статті 90 КАС України).

Враховуючи наведене та, з огляду на протиправність непроведення позивачем обчислення та виплати позивачу основної пенсії відповідно до статей 56 та 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд вважає за необхідне для повного забезпечення захисту прав позивача зобов'язати ГУ ПФУ у Хмельницькій області здійснити обчислення та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, згідно частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.03.2019 з врахуванням проведених виплат.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення обчислення та виплати ОСОБА_1 основної пенсії у відповідності до статей 56, 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести обчислення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.03.2019 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, з врахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 квітня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя ОСОБА_2