Справа № 1840/3403/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р.Справа № 1840/3403/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 04.12.18 року по справі № 1840/3403/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якій просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1440/0/205-18 від 13.08.2018 (далі - Витяг).

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що відповідачем при формуванні Витягу протиправно застосовано коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2016 рік згідно рішення суду від 06.12.2017 в розмірі 1,06, оскільки в рішенні суду такого значення коефіцієнту індексації нормативної грошової не зазначено. Крім того, з посиланням на норми п.289.1 ч.289, п.288.4 ст. 288 Податкового кодексу України відмічає, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, при цьому у договорі оренди, орендна плата на рік становить 4% від нормативної грошової оцінки. Зазначив, що договором оренди передбачено, що за наступні роки, починаючи з 2017 року, орендна плата справляється з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки земель відповідно до Податкового кодексу України. Та договором не передбачена індексація нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2016 рік.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1440/0/205-18 від 13.08.2018 - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Сумської міської ради від 27 лютого 2013 року №2161-МР «Про проведення нормативної грошової оцінки земель міста Суми» було вирішено провести в 2013-2014 роках нормативну грошову оцінку земель міста Суми (а.с.39).

06 травня 2015 року Сумською міською радою прийнято рішення №4307-МР «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Суми», якою було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Суми, розроблену ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст ДІПРОМІСТО ім. Ю.М. Білоконя» з середньою (базовою) вартістю земель міста Суми 218,36грн. за 1 м.кв. (а.с.64) . Рішенням встановлено момент набуття ним чинності - з 01 січня 2016 року. Дане рішення було оприлюднене в Офіційному віснику Сумської міської ради №127 від 22.05.2015, що вбачається з матеріалів справи (а.с.37-38,40).

13.04.2016 відповідно до умов договору оренди земельної ділянки Сумською міською радою на підставі рішення №264-МР від 27 січня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було передано в строкове користування земельну ділянку загальною площею 0,1341га, кадастровий номер НОМЕР_1 яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Згідно п.1.3 договору категорія земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови (а.с.7-10).

ГУ Держгеокадастру у Сумській області 21.06.2017 було видано Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із застосування коефіцієнту індексації за 2014 та 2015 роки. Позивач не погодився з діями відповідача щодо індексації нормативної грошової оцінки при видачі Витягу від 21.06.2017 та оскаржив його до суду. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 у справі №818/1057/17, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 було задоволено вимоги позивача та зобов'язано видати ГУ Держгеокадастру у Сумській області новий Витяг без застосування коефіцієнту індексації за 2014 та 2015 роки (а.с.11-13).

07.08.2018 позивач повторно звернувся з заявою до відповідача, в якій просив на виконання судового рішення видати новий Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.48).

13.08.2018 відповідачем ОСОБА_1 було видано Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, з визначенням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки, з застосуванням, на підставі листів Держгеокадастру від 12.01.2017 №22-28-0.22-443/2-17 (а.с.24) Держгеокадастру від 11.01.2018 №6-28-0.22-244/2-18 (а.с.6,24,25), коефіцієнту індексації у розмірі 1,06 (1,06*1,0), як добуток коефіцієнтів за 2016р. (1,06) та 2017р. (1,0).

Не погоджуючись з діями ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо індексації нормативної грошової оцінки на рівні 1,06 при видачі Витягу від 13.08.2018, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що проведення індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1440/0/205-18 від 13.08.2018 відповідає критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно вимог статті 18 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року №1378-IV (далі - Закон України «Про оцінку земель») нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності в межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою.

Відповідно до приписів пунктів 289.1, 289.2 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою Кі=І:100.

Відповідно до п.289.3 ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

На виконання вказаного пункту Держгеокадастром було повідомлено головні управління Держгеокадастру, в тому числі відповідача по справі, листами від 12.01.2017 №22-28-0.22-443/2-17 (а.с.24), від 11.01.2018 №6-28-0.22-244/2-18 про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки, зокрема, для земель несільськогосподарського призначення відповідно у 2016 році - 1,06, у 2017 - 1,0 (а.с.24,25).

Згідно п.289.2 ст. 289Податкового кодексу України коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

В свою чергу відповідно до абзацу 5 частини першої Закону України «Про оцінку земель» дата оцінки земельної ділянки - дата (число, місяць та рік), на яку проводиться оцінка земельної ділянки та визначається її вартість. Для нормативної грошової оцінки земельної ділянки - дата, вказана в технічній документації.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» ім.Ю.М. Білоконя розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Суми (а.с.53-79). Середня (базова) вартість одного квадратного метра земель на 01 січня 2014 року складає 218,36грн./кв.м. (а.с.64).

Отже, дата, вказана у технічній документації, а саме 01 січня 2014 року, в силу абз.5 частини першої статті 1 Закону України «Про оцінку земель» і є датою проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

При цьому, постановою суду від 31.08.2017 у справі №818/1057/17, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017, встановлено необґрунтоване застосування індексів інфляції за 2014 та 2015 рік. Даним судовим рішення, що набрало законної сили, та обставини, які встановлені ним доказуванню не підлягають, було зобов'язано відповідача видати новий Витяг без застосування коефіцієнту індексації за 2014 та 2015 роки.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, при формуванні Витягу від 13.08.2018 (а.с.6), до затвердженої, станом на 01 січня 2014 року базової вартості 1 кв.м землі - 218,36грн. правомірно, за наявності розрахованого коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 2016 рік - 1,06, на 2017 рік - 1,0 (а.с.24,25), розпочато кумулятивне застосування щорічних коефіцієнтів індексації, починаючи з 2016 року та враховані коефіцієнти за 2016 рік - 1,06 та за 2017 рік - 1,0.

Наведена позиція узгоджується з правовим висновком, висловленим Верховним Судом в постанові від 22 березня 2018 року (справа № 804/7429/16) та в постанові від 25 травня 2018 року (справа 804/773/16).

Щодо посилань позивача на те, що відповідач протиправно визначив у Витягу коефіцієнт індексації на рівні 2016 року «відповідно до рішення суду від 06.12.2017», оскільки такого в рішенні не зазначено, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначено вище, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки було застосовано кумулятивно, починаючи з 2016 року, та враховані коефіцієнти 2016 та 2017 року.

В постанові Сумського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 у справі №818/1057/17, що набрало законної сили 06.12.2017, (а.с.11-13) не було визначено коефіцієнту ні за 2016, ні за 2017 рік, оскільки правомірність застосування таких коефіцієнтів не було предметом спору у справі №818/1057/17. В той же час, враховуючи, що судовим рішенням, що набрало законної сили 06.12.2017, було зобов'язано видати новий Витяг, без врахуванням коефіцієнту 2014 та 2015 року, відповідачем, з урахуванням вказаного рішення, кумулятивне застосування щорічних коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки розпочато саме з 2016 року, та зазначено у Витягу як добуток коефіцієнту - 1,06 (1,06*1,0).

Таким чином, колегія суддів вважає, що зазначення у Витягу «згідно рішення суду від 06.12.2017», не впливає на правомірність проведення індексації нормативної грошової оцінки, з урахуванням коефіцієнтів 2016 та 2017 років.

Щодо посилання позивача на ч.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016рік» від 25.12.2015 №928-VІІІ, відповідно до якої було призупинено на 2016 рік дію норми статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в частині індексації орендної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно норму статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 №2269-ХІІ (далі - Закон України «Про оренду державного та комунального майна»), за якою істотними умовами договору оренди, серед іншого є орендна плата з урахуванням її індексації, було призупинено на 2016 рік в частині індексації орендної плати.

В той же час, відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об'єктами оренди за цим Законом є:

цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць). Цілісним майновим комплексом є господарський об'єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс. Грошові кошти та цінні папери з урахуванням дебіторської та кредиторської заборгованості орендодавець надає орендареві на умовах кредиту за ставкою рефінансування Національного банку України, а інші оборотні матеріальні засоби викуповуються орендарем. Порядок викупу оборотних матеріальних засобів та використання грошових коштів, одержаних від їх викупу, а також грошових коштів, наданих орендареві на умовах кредиту відповідно до цієї статті, визначаються Кабінетом Міністрів України;

нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств;

майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації);

захисні споруди цивільного захисту із збереженням їх цільового призначення, крім зазначених у частині другій цієї статті.

Тобто, незважаючи на те, що земельна ділянка, яка перебуває в оренді позивача згідно договору, належить до комунальної власності (а.с.14-17), вона не є, в розумінні Закону України «Про оренду державного та комунального майна», об'єктом оренди за цим законом. Спеціальним законом, що регулює відносини, пов'язані з орендою землі є саме Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-ХІV, норми якого в частині індексації не були призупинені на 2016 рік.

Отже, посилання позивача на ч.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016рік» від 25.12.2015 №928-VІІІ є безпідставними.

Щодо доводів ОСОБА_1, стосовно того, що земельна ділянка, яку передано йому в оренду, відноситься до земель громадської забудови, розміщена під будинком і не використовується в комерційних цілях та не є фактором виробництва, а тому нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки дорівнює нулю та не повинна індексуватись, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» дійсно визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; рентний дохід (земельна рента) - дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки.

В той же час, відповідно до ст. 18 вказаного ж Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Відповідно до п.п.1,3 Розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що нормативна грошова оцінка проводить на землях усіх категорій та форм власності за встановленою формулою із застосуванням відповідних коефіцієнтів, отже доводи позивача стосовно того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що перебуває у нього в оренді, дорівнює нулю, є необґрунтованим.

Крім іншого, за умовами самого договору оренди земельної ділянки на момент його укладення також була визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки у розмірі 2085067,26грн. (п.1.2 договору). Та орендна плата була визначена у розмірі 4,0% саме від нормативної грошової оцінки землі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, з посиланням на норми п.288.1 ч.288 Податкового кодексу України відповідно до якої підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, та на п.288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, відповідно до якої, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, відмічає, що договором оренди передбачено, що за наступні роки, починаючи з 2017 року, орендна плата справляється з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки земель відповідно до Податкового кодексу України та договором не передбачена індексація нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2016 рік.

Проте, вказані доводи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки індексація нормативної грошової оцінки земель здійснюється відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України та не залежить від волевиявлення сторін договору оренди, а є способом регулювання державою плати за користування землею.

Щодо доводів позивача стосовно того, що відповідач, при формуванні Витягу неправильно визначив локальні коефіцієнти, не прийнявши до уваги інженерно інфраструктурні фактори, зазначені у поданій 07.08.2018 заяві (а.с.48), допустив арифметичну помилку при визначенні сукупного коефіцієнта Км3 та прийняв, на порушення ст.ст. 9,35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» до уваги технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Суми, що була затверджена без наявності позитивного висновку державної експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Проте, порушення на які вказує в даному випадку позивач, не охоплюється предметом спору у даній справі, яким є визнання протиправними дій відповідача саме при індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні Витягу. Визначення таких коефіцієнтів не впливає на застосування самого коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки.

Крім того, рішення Сумської міської ради №4307-МР «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Суми» від 06 травня 2015 року, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Суми з урахуванням такого висновку державної експертизи (а.с.54), є чинним, ніким не скасовано, а на самому висновку експертизи значиться штамп Держземагентства України з відміткою «Зауваження враховані» (а.с.54).

Щодо доводів позивача, стосовно того, що спочатку визначається нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка оформляється як витяг, а потім індексується та у Витягу не зазначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.

Норма п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України, відповідно до якої Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, не передбачає порядку та форми Витягу, а лише визначає, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин повинен розрахувати величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка.

При цьому згідно з ч.2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Тобто витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель є формою оформлення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки. В свою чергу, форма витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що формується програмним забезпеченням, передбачена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016, та містить коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К(і).

Тобто затвердженою формою Витягу, передбачено визначення нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнта індексації.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач видаючи Витяг у даній справі, за затвердженою формою, з зазначенням відповідного коефіцієнта індексації, не порушив положення ч.2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» та п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України, та інших норм чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведення індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1440/0/205-18 від 13.08.2018 відповідає критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі № 1840/3403/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі № 1840/3403/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 22.04.2019 року