Справа № 0940/1771/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1814/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року (головуючий суддя Кафарський В.В., м.Івано-Франківськ) у справі № 0940/1771/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови №046372 від 11.09.2018, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2018 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови №046372 від 11.09.2018.

Позов обґрунтовує тим, що відповідачем необгрунтовано, з порушенням вимог чинного законодавства України, винесено постанову №046372 від 11.09.2018, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1 700,00 грн., за неоформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач не погоджується з висновками Укртрансбезпеки про те, що він здійснював нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом Лазурне-Коломия без оформлення передбачених Законом документів. Позивач стверджує, що встановлені порушення не мають до нього відношення, оскільки він виконував поїздку на власному автомобільному транспорті, який належить йому на праві приватної власності, разом із сім'єю, дітьми та друзям, повертаючись з відпочинку у с. Лазурне додому.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні підтримує доводи апеляційної скарги, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Відповідач заперечив доводи апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 надає послуги з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом, що підтверджується ліцензією Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті серія АЕ №572658.

Транспортний засіб марки «Мерседес Бенц» модель «Спрінтер 316», номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО №113323.

25.07.2018 інспекторами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 (Порядок №1567), на підставі направлення на рейдову перевірку від 23.07.2018 за №010771 на автодорозі Київ-Одеса 210 км + 450 м, проведено рейдову перевірку транспортного засобу, марки Мерседес, номерний знак НОМЕР_1 на предмет дотримання перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання нерегулярних перевезень 18-ти пасажирів за маршрутом «Лазурне-Коломия».

За наслідком проведеної перевірки посадовими особами відповідача складено акт за №060563 від 25.07.2018, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Позивачу направлено повідомлення від 17.08.2018 за №26/3554-18, в якому йому пропонувалось 11.09.2018 з 10 до 12 години прибути в Управління Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Тополина, 3) для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

11.09.2018 відповідачем за виявлене порушення, на підставі акту перевірки №060563 від 25.07.2018, абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» прийнято постанову №046372, згідно якої до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції - адміністративно-господарський штраф у розмірі 1 700,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до статті 35 ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (Закон №2344-III), послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяються на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення. Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні. Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг. Перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

Відповідно до ст. 39 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для нерегулярних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Документи на перевезення пасажирів автобусами для власних потреб: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно п. 6.1. Наказу Мінтрансзвязку України від 07.06.2010 р. №340 (Наказ №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Як передбачено п. 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24 червня 2010 року №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні апелянт зазначає, що вказаний транспортний засіб марки «Мерседес Бенц» модель «Спрінтер 316», номерний знак НОМЕР_1 він використовував на момент перевірки 25.07.2018 для задоволення власних потреб.

Однак колегія суддів зазначає, що саме поняття «перевезення пасажирів для власних потреб» свідчить про факт, що такі перевезення повинні здійснюватись виключно для задоволення власних потреб суб'єкта господарювання, тобто автомобільного перевізника. Доказів перевезення пасажирів автобусом для власних потреб, зокрема списку пасажирів, яких перевозять, завіреного підписом перевізника та печаткою, як того вимагає ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», апелянтом суду надано не було.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за №1567.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно пункту 15 зазначеного вище Порядку№1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 20 даного Порядку передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно п. 26 Порядку№1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до п. 27 вказаного порядку, у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Пунктом 29 Порядку№1567 встановлено, що копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на виконання вищевказаних норм законодавства, працівниками Укртрансбезпеки за наслідками проведеної перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом на автодорозі Київ-Одеса 210 км + 450 м, складено акт за №060563 від 25.07.2018, який вручено апелянту, про що свідчить його підпис в акті та зазначені в графі акту «пояснення водія про причини порушення» пояснення ОСОБА_1 з приводу порушення. Відповідачем на підставі даного акту направлено ОСОБА_1 лист від 17.08.2018 за №26/3554-18, яким його викликали на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 11.09.2018 по акту №060563 від 25.07.2018, що підтверджується списком №363 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Вказаний лист позивач отримав 25.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, на якому міститься підпис позивача. Постанова №046372 на виконання п. 27 Порядку №1567 направлена відповідачем ОСОБА_1, який отримав її 22.09.2018, що підтверджується листом Укрпошти від 25.09.2018 за №21.1/125.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 1 700,00 грн. за неоформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому доводи апелянта слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 0940/1771/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 19 квітня 2019 року.