Справа № 212/7240/18
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/7240/18
2-а/214/94/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2019 року , Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу №214/7240/18 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Кривому Розі рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про аміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 554806 від 24.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про аміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 554806 від 24.03.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, о 24.08.2018 року близько 00 год. 50 хв. він керуючи автомобілем марки BMW, модель 73ОІ, державний номерний знак НОМЕР_1 був зупинений працівником патрульної поліції ОСОБА_2 зі слів поліцейської він довідався, про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке полягало у керуванні транспортним засобом, що має несправність зовнішніх світлових приладів в темну пору доби.

Позивач стверджує, що він надав інспектору поліції усні пояснення в яких зазначив, що правил дорожнього руху не порушував та рухався у повній відповідності правил дорожнього руху. Крім того, позивач стверджує, що він посилаючись на ст. 251 КУпАП попросив надати йому докази на підтвердження вчинення ним правопорушення. Однак, відповідачем його клопотання не було задоволено.

З винесеною постановою позивач не погоджується, вважає її безпідставною, необґрунтованою, та такою що суперечить вимогам чинного законодавства, тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з кого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог за таких підстав. Так, нею під час патрулювання були помічені ознаки того, що позивач ОСОБА_1 порушив ПДР України. Вона зупинила транспортний засіб з додержанням ПДР України, підійшла до транспортного засобу представилась згідно вимого ЗУ «Про національну поліцію», після чого повідомила про причину зупинки . Після того попросила предявити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Переконавшись що вимоги ст. 278 КУпАП виконані перейшла до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Під час розгляду справи від позивача ніяких клопотань не надходило. Після зясування всіх фактичних даних, нею була встановлена наявність адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, що має несправність зовнішніх світлових приладів чи інші технічні несправності з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідачем було надано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в звязка із пропуском позивачем встановлено строку для оскарження постанови.

Однак, суд не може погодитись з даним клопотанням, з огляду на так.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Однак, під час ознайомлення з позовом та долученими до нього матеріалами, суд дійшов висновку що позивач, звертаючись до командира ППП в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області ДПП реалізував своє право на досудове врегулювання спору. Тому, отримавши 11.09.2018 року лист - відповідь на своє звернення позивач, у встановлений десятиденний строк звернувся до суду з позов про скасування визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про аміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 554806 від 24.03.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні, без фіксації судового засідання технічними засобами. Клопотання про виклик свідків просив залишити без розгляду. Крім того, просив суд звернути увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з'явилась. Однак відповідно до приписів її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволенні позову за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 554806 від 24.08.2018 року , водій ОСОБА_1 24.08.2018 року керував транспортним засобом який має несправні зовнішніх світлових приладів, з якими відповідно до встановлених правил експлантації його заборонено та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КАС України ( а.с.9)

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд приймає до уваги посилання позивача, що відповідач повинен довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема довести факт вчинення ним порушень ПДР України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією ВС висвітленою в постанові суду від 30 травня 2018 року у справа №337/3389/16-а.

Також, суд вважає за необхідним зазначити, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Згідно п. 31.4.3 ПДР України забороняється керування водієм транспортним засобом, що має несправні зовнішніх світлових приладів ( темної пори), з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних норм.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність в тому числі керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Твердження відповідача, що позивачем не надано доказів того, що факт правопорушення не мав місце, суд не бере до уваги оскільки, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відтак і довести факт вчинення позивачем порушення Правил відповідними доказами.

Однак, відповідачем в порушення, вимог ст. 77 КАС України суд не надано жодних доказів, що порушення позивачем п. 31.4.3 ПДР України

Отже, судом встановлено, що доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП відповідач суду не надав.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача щодо скасування постанови серії ЕАВ № 554806 від 24.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними, то вони не підлягають задоволенню за таких підстав.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду визнати неправомірними дії суб'єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови серії ЕАВ № 554806 від 24.08.2018 року.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. Отже, не діями відповідача, а його рішенням (оскаржуваною постановою), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в т.ч. скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 121 ч. 1, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Кривому Розі рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про аміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 554806 від 24.03.2018 року задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 554806 від 24.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 - зареєстрований за адресою: вул. адмірала Головко, буд. 68, кв. 131, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідача: ОСОБА_2, поліцейський 1 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у м. Кривому Розі старший лейтенант поліції УПП в Дніпропетровській області, вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко