Справа № 480/4008/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 р.Справа № 480/4008/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 27.12.18 року по справі № 480/4008/18

за позовом ОСОБА_1

до Охтирської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Охтирської міської ради щодо неприйняття рішення на пленарному засіданні Охтирської міської ради за заявою ОСОБА_1 від 23.04.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати Охтирську міську раду розглянути вказану заяву на найближчому пленарному засіданні Охтирської міської ради.

Свої вимоги мотивує тим, що маючи намір отримати вказану земельну ділянку в оренду, звернувся до Охтирської міської ради 12.10.2015 р. з запитом про існуючі комунікаційні мережі на території земельної ділянки, розробив схему розміщення земельної ділянки та 23.04.2018 р. звернувся до відповідача з заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови, яка розташована за адресою: Сумська область, АДРЕСА_1. Позивач звернувся до відповідача до прийняття рішення Охтирської міської ради, але відповідач надав перевагу іншій особі, яка звернулась про отримання земельної ділянки у власність. Вважає, що відповідач допустив порушення законодавства та не розглянув на пленарному засіданні Охтирської міської ради заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року по справі № 480/4008/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційної інстанції залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до Охтирської міської ради з заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови, яка розташована за адресою: Сумська область, АДРЕСА_1 (а.с. 13). До заяви були додані: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія документа, що посвідчує особу; копія документа про присвоєння ідентифікаційного номера фізичній особі; витяг з рішення виконавчого комітету про присвоєння поштової адреси.

Листом від 02.05.2018 № 01-13/1262 (а.с. 14) Охтирська міська рада повідомила позивача про те, що рішенням сорок п'ятої сесії сьомого скликання Охтирської міської ради від 24.04.2018 № 1129-МР "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: АДРЕСА_1, іншій особі, яка звернулася з заявою раніше.

Не погодившись з бездіяльністю Охтирської міської ради щодо неприйняття рішення за його заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив, з того, що позивач подав заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою за один день до пленарного засідання Охтирської міської ради, а тому вказане питання не могло бути розглянуто на пленарному засіданні 24.04.2018 р.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частиною 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вказаний перелік є вичерпний та закріплений в частині 7 статті 118 ЗК України.

Передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальщому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 ЗК України ).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Водночас згідно із приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 ЗК України.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 ЗК України.

За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

При цьому частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Виходячи з приписів статей 116, 118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10.12.2013 (справа № 21-358а13), від 07.06.2016 (справа М21-139Ш6) та в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №463/3375/15-а).

З матеріалів справи встановлено, що 23.04.2018 року позивач подав заяву до Охтирської міської ради про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів, а 24.04.2018 Охтирська міська рада прийняла рішення від 24.04.2018 № 1129-МР "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" (а.с. 18-21). Відповідно до п. 1.20 вказаного рішення надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки орієнтованою площею 0,01 га для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1.

В даному випадку ОСОБА_1 має рівне право розробити проект землеустрою з будь-якою іншою особою, а подальше затвердження відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Згідно зі статтею 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97 ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Колегія суддів встановила, що заява ОСОБА_1 на пленарному засіданні Охтирської міської ради не розглядалася. Лист виконавчого комітету Охтирської міської ради від 02.05.2018 р. № 01-13/1262 не є доказом належного виконання Охтирською міською радою власних повноважень, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» - рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відсутність належним чином оформленого рішення Охтирської міської ради про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності стосовно неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 23.04.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині шостій статті 118 Земельного кодексу України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов'язання відповідача розглянути по суті його заяву від 23.04.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Визначені вище обставини не були взяти до уваги при розгляді справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року по справі № 480/4008/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Охтирської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Охтирської міської ради стосовно неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 23.04.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Зобов'язати Охтирську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Л.В. Тацій
Повний текст постанови складено 22.04.2019 року