Справа № 537/5700/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 р.Справа № 537/5700/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці ДФС на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.02.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Зоріна Д.О., пров. Тополевий, 3, м. Кременчук, Полтавська, 39621) по справі № 537/5700/18

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської митниці ДФС

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.02.2019 року Позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволений.

Постанову Полтавської митниці Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил №0300/80600/18 від 17 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, - скасовано.

Справу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України відносно ОСОБА_1, - закрито.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Зокрема відповідач вказує, що згідно із Загальними положеннями Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року за номером 1118, подія щодо технічної поломки транспортного засобу та проведення його ремонту у переліку обставин непереборної сили відсутні, та вважає відсутньою в даному випадку подію технічної поломки, посилаючись також на те, що надані ПП «Українська транспортна торгова компанія» документи не є доказами наявності обставин непереборної сили.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10 липня 2018 року головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Полтавської митниці ДФС Мороз О.С. було складено протокол про порушення митних правил №0300/80600/18, яким встановлено перевищення ОСОБА_1 встановленого частиною 1 статті 95 Митного кодексу України десятиденний строк доставки автомобіля, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України), більше ніж на десять діб.

На адресу позивача направлялось повідомлення від 10 липня 2018 року за вих.№1036/10/16-70-20 про складання протоколу про порушення митних правил, повістка про явку в Полтавську митницю для опитування та повідомлення про призначення розгляду справи.

17 жовтня 2018 року заступником начальника Полтавської митниці ДФС України начальником відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кримським А.О. у відсутності позивача було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0300/80600/18, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. 00 коп.

Змістом правопорушення у вказаній постанові зазначено те, що ОСОБА_1 перевищив встановлений частиною 1 статті 95 Митного кодексу України строк доставки автомобіля «VW Kombi», номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України), більше ніж за десять діб, чим були порушені вимоги, встановлені пунктом 3 частини 1 статті 93 Митного кодексу України.

Не погодившись з постановою ДФС в справі про порушення митних правил, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 57 статті 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно з п. 60 статті 4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. 2 статті 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Таким чином, у вищезазначених нормах МК України законодавцем чітко передбачені строки на в'їзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.

Відповідно до статті 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Статтями 486, 488, 497, 498 МК України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3статті 461 цього Кодексу(заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно статті 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.

Крім того, порядок визначення особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну 31.05.2012року № 657 та зареєстрованого в Мінюсті 02.10.2012року за № 1669/21981 (далі Порядок).

Пункт 5 розділу VIII даного Порядку передбачає, що при наявності факту аварії чи дії обставин непереборної сили, що має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Матеріалами справи встановлено, що 14 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 перетнув митний кордон України в пункті пропуску «Ужгород-Вишнє Немецьке» в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС на автомобілі Volkswagen Kombi, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, та автомобіль був ввезений в режимі «транзит», що вбачається із даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску.

8 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до начальника Полтаської митниці ДФС ОСОБА_1 із письмовою заявою за №452/10 від 18 червня 2018 року, в якій повідомив про факт технічної поломки автомобіля «VW Kombi», номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, та яка потребує професійного ремонту транспортного засобу, із вказівкою, що останній не має технічної можливості пересуватися самостійно, у зв'язку із чим позивач не може вивезти автомобіль за межі України. Позивач також повідомив, що автомобіль перебуває на СТО ПП «Українська транспортно торгова компанія» за адресою: місто Кременчук, провулок Деповський, будинок 15, та зобов'язався після закінчення ремонту вивезти транспортний засіб за межі території України.

Факт перебування автомобіля «VW Kombi», номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, на території ПП «Українська транспортно торгова компанія» за адресою: місто Кременчук, провулок Деповський, будинок 15, та його технічного обслуговування в період з 18 червня 2018 року по 10 липня 2018 року підтверджується Замовленням нарядом №120 від 18 червня 2018 року, рахунком фактурою №132 від 10 липня 2018 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №132 від 10 липня 2018 року, актом прийому передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 10 липня 2018 року, повідомленням ПП «Українська транспортно торгова компанія» від 15 лютого 2019 року за вих.№1502

У даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску відображено інформацію щодо виїзду ОСОБА_1 на автомобілі «VW Kombi», номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, 11 липня 2018 року.

Колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів відомості, зазначені у наданих митному органові документах щодо наявності поломки та проведеного ремонту. Факти поломки та ремонту транспортного засобу не були спростовані в ході судового розгляду справи. Доказів того, що позивач все ж міг вивезти транспортний засіб за межі митної території України у встановлені строки, відповідачем не надано.

Відповідно до пункту 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657, факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до статті 192 Митного кодексу України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи відповідача про відсутність обставин непереборної дії в розумінні статті 192 МК України були обґрунтовано відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки контролюючим органом не доведено можливість експлуатації транспортного засобу у зв'язку з його поломкою та можливість позивача, в свою чергу, вивезти автомобіль за межі митної території України в передбачений чинним законодавством термін.

Поряд з тим, апелянт вказує, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки постанові Державної фіскальної служби від 21.11.2018р. У зв'язку з чим, колегія суддів зазначає, що вказана постанова була прийнята на підставі оскарження постанови Полтавської митниці ДФС від 17.10.2018р. і є способом досудового врегулювання спору і жодним чином не впливає на вирішення даної справи.

Таким чином, враховуючи наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений МК України строк доставити транспортний засіб за межі митної території України, належне та вчасне повідомлення митного органу про такі обставини, що документально підтверджені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил №0300/80600/18 від 17 жовтня 2018 року та наявність підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.02.2019 року по справі № 537/5700/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич