Справа № 480/203/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду
09 квітня 2019 р. Справа № 480/203/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - ОСОБА_1
представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про стягнення середнього грошового забезпечення,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4Ю.) до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі - відповідач, ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Сумській області), в якій позивач просить стягнути з ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Сумській області на його користь:
- середнє грошове забезпечення у розмірі 29 022,05 грн. за період з 29.01.2016 до 18.10.2016 за час затримки виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у справі № 818/8393/13-а в частині негайної сплати середнього заробітку за один місяць;
- грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період з 24.10.2013 до 12.01.2018.
Розгляд справи згідно ухвали суду від 25.01.2019 здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Судове засідання призначено на 09.04.2019 (а.с.83).
01.04.2019 представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с.76-78), в якому просить на підставі ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України залишити позов без розгляду у звязку із пропущенням позивачем строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зазначив, що суми грошових компенсацій у разі затримки виконання рішення суду про поновлення та рішення суду про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення не визначені як заробітна плата в розумінні ст. 94 Кодексу законів про працю України. Тому у разі необхідності стягнення з роботодавця грошової компенсації за невикористану відпустку або за затримку виконання рішення суду про поновлення повинен застосовуватись загальний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.
В судовому засіданні представники відповідача підтримали подане клопотання та наполягали на його задоволенні.
Представник позивача, з посиланням на рішення Конституційного Суду України, заперечувала проти клопотання про залишення позову без розгляду та просила відмовити у його задоволенні.
Перевіривши матеріали справи та доводи представників сторін, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1); для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2).
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України).
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у спеціальному закону.
Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці військовослужбовців, не встановлено відповідальності роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, є всі підстави для застосування норм Кодексу законів про працю України, відповідно до ч.2 ст.233 якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Як частиною першою статті 94 Кодексу законів про працю України, так і частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
При цьому, Конституційним Судом України у рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №8-рп/2013 зазначив, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. Тобто право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (п.2.1).
Враховуючи вищевикладене, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.
Як встановлено судом, позивач, з урахуванням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі №818/297/18 (а.с.26-27), був звільнений зі служби з 12.01.2018. Таким чином, кошти, які, на думку позивача мав виплати відповідач станом на момент звільнення, в тому числі компенсація за невикористані відпустки та середнє грошове забезпечення за період з 11.05.2016 до 18.10.2016 та за період 29.01.2016 до 18.10.2016 та які не були нараховані ОСОБА_4 станом на момент звільнення (12.01.2018), в розумінні зазначених вище норм відносяться до виплат, стягнення яких, у випадку виникнення спору, не обмежується будь-яким строком, а тому посилання представників відповідача щодо віднесення таких виплат до компенсаційних суд не приймає до уваги.
Посилання на постанову Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №501/6384/14-ц не приймаються судом до уваги, оскільки правовідносини, що були предметом розгляду Верховним Судом у справі №501/6384/14-ц не є подібними до правовідносин, що є предметом розгляду даної справи .
Таким чином, підстави для задоволення заявленого представником відповідача клопотання про залишення позову без розгляду відсутні.
Керуючись ст.ст. 240, 248, 256, 295, 297, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_4 до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про стягнення середнього грошового забезпечення - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 15.04.2019.

Суддя І.Г. Шевченко