Справа № 1.380.2019.001204
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.001204
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

18 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення позову без розгляду та заяву ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3А.) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області), в якій просить суд:

визнати протиправними дії щодо відмови в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 абзацу 6 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та скасувати рішення Самбірського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні пенсії (протокол від 28.03.2018.);

зобов'язати відповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 3 абзацу 6 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як вдові учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, померлого у зв'язку з виконанням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з 23 березня 2018 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

8 квітня 2019 року від представника ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у звязку із пропуском строку звернення до суду. Клопотання мотивує тим, що 22.03.2018 позивач звернувся до Самбірського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії. Протоколом від 28.03.2018 № 3 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки позивач не досягнув пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ОСОБА_4 під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не мав статусу військовослужбовця. Вказує, що позивач про відмову у призначенні пенсії дізнався з листа від 10.04.2018 № 847/02.05-11, відтак останній про порушення своїх прав дізнався ще у квітні 2018 року, що свідчить про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом. Просив клопотання задовольнити, а позов залишити без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечив, просив відмови у задоволені такого клопотання.

9 квітня 2019 року від представника позивача надійшла заява (клопотання) про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначено, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки останнім вживалися заходи досудового врегулювання спору. Стверджує, що Пенсійний фонд України 21 грудня 2018 року надав відповідь листом 28409/0-4, в якому повідомив позивача, що відповідач діяв в межах закону. Також, 21 січня 2019 року Пенсійний фонд України на скаргу позивача до Міністерства соціальної політики України повідомив, що порушені позивачем питання потребують додаткового вивчення. Враховуючи наведене, позивач вважає, що вживав заходів щодо врегулювання спору в досудовому порядку, тому шестимісячний строк звернення до суду пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримав, у задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду просив відмовити.

Суд, заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази, що стосуються строку звернення до суду, виходив з наступного.

Так, згідно з частиною 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Окрім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об'єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суд встановив, що ОСОБА_3 звернулася до Самбірського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (дата реєстрації ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області 23.03.2018).

10 квітня 2018 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії, відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 3 ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області складено протокол № 3 від 28.03.2018 «Про відмову в призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_5А», з підстав не досягнення позивачем пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058 - IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ОСОБА_6 під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС не мав статусу військовослужбовця.

10 квітня 2018 року Самбірський відділ обслуговування громадян управління обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області листом № 84702.05-11 повідомив ОСОБА_3, що протоколом № 3 від 28.03.2018 їй відмовлено в призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

26 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до голови Самбірської районної державної адміністрації із заявою про вжиття невідкладних заходів щодо протиправних дій та рішень Самбірського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, що призвели порушення прав ОСОБА_3 на пенсію по втраті годувальника. Також у вказаній заяві ОСОБА_3 просила вжити заходів щодо сприяння у вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 пенсії по втраті годувальника.

У вказаній заяві ОСОБА_3 повідомила голову Самбірської районної державної адміністрації, що їй було безпідставно відмовлено Самбірським відділом обслуговування громадян управління обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області у призначенні пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, з наданих суду доказів слідує, що ОСОБА_3 ще у квітні 2018 року було відомо про оскаржуване рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 3 ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, зокрема про протокол № 3 від 28.03.2018 «Про відмову в призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_3А».

Враховуючи все вищевказане, на переконання суду, позивач повинен був дізнатись про порушення на його думку прав, свобод та інтересів з моменту ознайомлення із оскаржуваним рішенням про яке йому було відомо ще 26 квітня 2018 року при зверненні до голови Самбірської районної державної адміністрації із заявою від 26.04.2018.

Таким чином, початком перебігу шестимісячного строку звернення до суду ОСОБА_3 з цим позовом є 26.04.2018.

З огляду на викладене, строк на оскарження рішення (протоколу) відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 3 ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області № 3 від 28.03.2018 «Про відмову в призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_3А» сплинув ще у жовтні 2018 року.

Проте, з позовом позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду у березні 2019 року, тобто після сплину одного року з часу прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Суд досліджуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_5 з цим позовом, виходив з наступного.

ОСОБА_3 у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду стверджує, що строк звернення до суду з цим позовом пропущено з поважних причин, оскільки позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору. Вказує, що Пенсійний фонд України 21 грудня 2018 року надав відповідь листом № 28409/0-4, в якому повідомив позивача, що відповідач діяв в межах закону. Також, 21 січня 2019 року Пенсійний фонд України на скаргу позивача до Міністерства соціальної політики України повідомив, що порушені позивачем питання потребують додаткового вивчення.

Відносно зазначених доводів позивача, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 17 КАС України передбачено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Отже, положення ч. 4 ст.122 КАС України передбачають врегулювання спірних правовідносин із застосуванням процедури досудового врегулювання, у позасудовому порядку, для яких встановлено спеціальний строк.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 12.10.2007 № 18-6 було затверджено Порядок розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення (далі Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру подання та розгляду скарг на рішення про призначення, перерахунок, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, виплаті пенсій (далі - рішення), прийняті головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннями Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також обєднаними управліннями. (п. 1 Порядку).

Згідно з п. 2 Порядку у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення в органі Пенсійного фонду України вищого рівня.

Відповідно до абз. 2 п. 4 Порядку скарга може бути подана до органу Пенсійного фонду України вищого рівня протягом одного року з моменту прийняття рішення, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення заявника з прийнятим рішенням.

Таким чином, аналізуючи вище зазначенні норми законодавства слідує, що громадянин який вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення має право оскаржити таке рішення у органі Пенсійного фонду України вищого рівня. При цьому, скарга може бути подана до органу Пенсійного фонду України вищого рівня протягом одного року з моменту прийняття рішення, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення заявника з прийнятим рішенням.

Суд наголошує, що станом на 26 квітня 2018 року ОСОБА_3 було відомо про рішення прийняте відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 3 ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тому, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 було відомо про оскаржуване рішення відповідача ще станом на 26 квітня 2018 року, позивач у відповідності до Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення повинен був подати скаргу до Пенсійного фонду України вищого рівня до 26 травня 2018 року включно.

Втім, позивач після ознайомлення з оскаржуваним рішенням в межах встановлених законом строків не звернувся до Пенсійного фонду України вищого рівня із скаргою на рішення, яке на думку позивача суперечить законодавству про пенсійне забезпечення.

Водночас, суд не приймає до уваги покликання позивача про досудове врегулювання спору, оскільки адресовані позивачем та його представником заяви на оскаржуване рішення скеровувалися до Міністерства соціальної політики України, голови Самбірської районної державної адміністрації та інших органів, які не є уповноваженими субєктами щодо розгляду скарг на рішення управлінь Пенсійного фонду України, оскільки таким субєктом законом визначено орган Пенсійного фонду України вищого рівня, зокрема Пенсійний фонд України.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до п. 3 вказаного Порядку подання скарги відповідно до цього Порядку не позбавляє заявника права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства.

Отже, небажання позивача оскаржити рішення у встановлені законом строки у позасудовому порядку та в судовому порядку, не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду, враховуючи той факт, що позивачу ніхто не чинив часові чи інші перешкоди для такого оскарження.

На переконання суду, позивач фактично мав можливість звернутись за захистом свого права і не був обмежений у доступі до суду у встановлений законом строк.

Окрім того, суд звертає увагу, що у протоколі № 3 від 28.03.2018, яким було відмовлено ОСОБА_3 у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було розяснено, що протокол про відмову в призначенні пенсії може бути оскаржений в судовому порядку.

Таким чином, небажання позивача оскаржити рішення у визначений законом спосіб не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду, враховуючи, що від дати винесення оскаржуваного рішення сплинуло близько одного року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені обставини у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не є поважними.

Водночас, слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Також, у рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Отже, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа Мельник проти України) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У зв'язку з наведеним, залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню, як наслідок клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволеню, у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Визнати причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_3 з позовом № 1.380.2019.001814 - неповажними.

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.04.2019.

Суддя Р.М. Брильовський