Справа № 2040/6022/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р.Справа № 2040/6022/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року (суддя Біленський О.О.; м. Харків; повний текст рішення складено 06.12.2018 року) по справі № 2040/6022/18

за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради

до Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України, третя особа: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі"

про визнання протиправною, незаконною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (далі - позивач, Управління), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північно - східного офісу Державної аудиторської служби України (далі - відповідач, Держаудитслужба), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (далі - третя особа, КП "ХТМ"), в якому просив суд:

- визнати протиправною та незаконною Вимогу про усунення порушень Північно-східного офісу Держаудитслужби України від 21.05.2018 року №20-04-25/3430;

- скасувати Вимогу про усунення порушень Північно-східного офісу Держаудитслужби України від 21.05.2018 року №20-04-25/3430.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року в задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Управління у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує, що обов'язок проводити розрахунок невикористаних сум субсидії та дотримання при розрахунку вимог чинного законодавства покладається виключно на надавачів послуг, обєднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельні кооперативи, які є колективним споживачами (замовниками) житлово-комунальних послуг. Управління немає будь-яких повноважень та законних підстав втручатися у діяльність надавачів послуг, зокрема КП "ХТМ", в частині проведення розрахунку невикористаних сум субсидії та дотримання при розрахунку вимог чинного законодавства. Ураховуючи зміст вимоги позивач зазначив, що відповідач підтверджує той факт, що порушення відбулися саме надавачами комунальних послуг, а не позивачем, при цьому зобов'язує позивача усунути порушення, не враховуючи, що у позивача відсутні на це повноваження. Позивач не може нести відповідальність за дії посадових осіб підприємств - надавачів послуг, і як наслідок, позивачу не може бути предявлена вимога про усунення порушень, допущених посадовими особами підприємств - надавачів послуг. Оскільки вимога Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України є обовязковою для виконання позивачем, то вона породжує для нього обовязки, реалізація яких неможлива у звязку з відсутністю таких повноважень відповідно до чинного законодавства.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання п. 1.1.2.2 Плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2017 року Північно-східним офісом Держаудитслужби було проведено планову ревізію використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради за період з 01.01.2014 по 01.02.2018.

За результатами ревізії складено акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-водопостачання і водовідведення в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради за період з 01.01.2014 по 01.02.2018 року № 04-24/08 від 24.04.2018 року, підписаний позивачем із запереченнями. (т. 1 а.с. 142-169).

Так, відповідачем в ході ревізії проведено зустрічну звірку в Комунальному підприємстві „Харківські теплові мережі, яка проводилась на підставі документів та інформації КП „ХТМ, які отримані виключно на підставі листів Північно- східного офісу Держаудитслужби.

Зустрічною звіркою документально підтверджено, що в періоді з 01.01.2014 по 01.02.2018 між Комунальним підприємством „Харківські теплові мережі та Управлінням було укладено договір від 02.04.2007 № 96 про взаємне співробітництво.

Предметом вищезазначеного договору є взаємне співробітництво між КП „ХТМ та „Управлінням по здійсненню розрахунків за надані послуги отримувачам пільг та субсидій, а також обміну інформацією щодо нарахування та відшкодування витрат по пільгам та субсидіям населенню, на безкоштовній основі.

За даними КП „ХТМ, в опалювальні періоди 2015-2016 та 2016-2017 років призначено субсидій на відшкодування послуг з опалення та гарячого водопостачання відповідно 14024 та 19485 уповноваженим власникам житла у Немишлянському районі м. Харкова.

На виконання вимог п.15 Положення № 848 та Порядку №534 КП „ХТМ проведено розрахунок невикористаних сум субсидій для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого теплопостачання станом на 01.05.2016 та централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання станом 01.05.2017, за опалювальні сезони жовтень 2015 року - квітень 2016 року (теплопостачання) та жовтень 2016 - квітень 2017 (теплопостачання та гаряче водопостачання).

Ревізією встановлено, що відповідно до актів розрахунку, наданих підприємством до Управління, невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого теплопостачання за опалювальний період 2015-2016 років склала 1730947,02 грн., за опалювальний період 2016-2017 років - 5746420,68 грн. за послуги централізованого теплопостачання та 2547299,93 грн. за послуги з гарячого водопостачання.

На вказані суми зменшено кредиторську заборгованість Управління перед КП „ХТМ, що підтверджується актами звіряння розрахунків.

Проведеним під час зустрічної звірки співставленням особових рахунків уповноважених власників/наймачів, яким Управлінням призначалась субсидія на оплату послуг з централізованого теплопостачання з розрахунком невикористаних сум субсидій станом на 01.05.2016 та 01.05.2017 встановлено, що такий розрахунок КП „ХТМ проведено не по всіх одержувачах субсидії.

Так, за даними КП „ХТМ за опалювальний період 2015-2016 років загальна сума невикористаних субсидій по всіх особових рахунках становить 2129202,47 гривень. Враховуючи суму на яку зменшено на Підприємстві дебіторську заборгованість - 1730947,02 грн. (в Управлінні відповідно кредиторську заборгованість) сума невикористаної субсидії станом на 01.05.2016 року (опалювальний період 2015-2016 роки), яку не повернуто до державного бюджету становить 398255,45 гривень.

Аналогічно, станом на 01.05.2017 (опалювальний період 2016-2017 роки) невикористана сума субсидій за послуги з централізованого опалення становить - 8287684,27 грн., повернуто до державного бюджету (зменшено суму заборгованості) - 5746420,68 грн., тобто не повернуто до державного бюджету 2541263,59 грн. невикористаних субсидій по оплаті централізованого опалення.

Детальним дослідженням інформації КП „ХТМ щодо фактично наданих послуг з централізованого опалення, сум отриманих субсидій, різниці між сумою наданих субсидій та сумою фактично спожитих послуг, встановлено, що КП „ХТМ не проведено розрахунок невикористаних сум субсидій по одержувачах субсидій, у яких станом на 01.05.2016 року (опалювальний період 2015-2016 роки) та станом на 01.05.2017 (опалювальний період 2016-2017 роки) утворилась заборгованість за послугу з теплопостачання (опалювальні сезони 2015-2016 та 2016-2017 років) внаслідок особистої несплати споживачем за спожиті послуги, а також внаслідок включення до актів розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, обмежених сумою переплати, яка утворилась у споживачів (одержувачів субсидій) станом на 01.05.2017, тобто КП „ХТМ невикористані суми субсидій повернуто не в повному обсязі.

Таким чином, внаслідок недодержання вимог п.п. 3,4 Порядку № 534 КП „ХТМ не повернуто до державного бюджету 398255,45 грн. невикористаної субсидії за не надані послуги з теплопостачання станом на 01.05.2016 (опалювальний період 2015-2016 роки) та 2541263,59 грн. невикористаної субсидії за не надані послуги з теплопостачання станом на 01.05.2017 (опалювальний період 2016-2017 роки), що призвело до завищення суми кредиторської заборгованості станом на 01.05.2016 та 01.05.2017 (закінчення опалювального періоду).

Також, в ході проведення зустрічної звірки встановлено, що на виконання вимог Порядку № 534, Підприємством проведено розрахунок невикористаних сум субсидій для відшкодування витрат на оплату послуг з нейтралізованого постачання гарячої води за особовими рахунками кожного одержувача субсидії за опалювальний період з жовтня 2016 по квітень 2017 року.

Однак, відповідно до п.41 Порядку № 534, розрахунок невикористаної суми субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення за особовим рахунком кожного одержувача субсидії визначається за такою формулою: Nb=Cb-Hb, де Nb - невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого постачання холодної води (гарячої води, водовідведення) за останній період отримання субсидії, гривень; Cb - загальна сума нарахованої субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого постачання холодної води (гарячої води, водовідведення) за останній період отримання субсидії, гривень; Hb - загальна вартість спожитих послуг з централізованого постачання холодної води (гарячої води, водовідведення) за останній період отримання субсидії, гривень.

Під час зустрічної звірки на підставі наданої КП „ХТМ інформації встановлено, що за період з 01.05.2016 по 30.04.2017 загальна сума невикористаної субсидії за послуги з централізованого постачання гарячої води складає 3909913,40 грн., до актів розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій КП „ХТМ включено 2547299,93 грн. (сума невикористаної субсидії за послуги гарячого водопостачання, яка розрахована Підприємством за опалювальний період з жовтня 2016 по квітень 2017 років).

Отже, проведеним в ході зустрічної звірки, відповідно до вимог п.41 Порядку № 534, розрахунком встановлено, що станом на 01.05.2017 року загальна сума невикористаної субсидії за послуги з централізованого постачання гарячої води за останній період отримання споживачами послуг субсидій, станом на 01.05.2017 року становить 1362613,47 грн. (3909913,40 грн. - 2547299,93 гривень).

Детальним дослідженням інформації КП „ХТМ щодо фактично наданих послуг гарячого водопостачання, сум отриманих за останній період субсидій, різниці між сумою отриманих субсидій та сумою фактично спожитих послуг, сум заборгованості в розрізі кожного споживача, встановлено, що до актів розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій за послуги гарячого водопостачання, не включено невикористані суми субсидій одержувачів, які станом на 01.05.2017 мали заборгованість внаслідок особистої несплати за послугу. Також до актів розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій станом на 01.05.2017 включено невикористані суми субсидій одержувачів, обмежені сумою переплати, яка утворилась у споживачів (одержувачів субсидій) станом на 01.05.2016 року.

Таким чином, внаслідок недодержання КП „ХТМ вимог п.п. 3,41 Порядку №534, загальна сума невикористаної субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2016 по 30.04.2017, яка не включена КП«ХТМ» до актів рахунку невикористаних сум субсидій станом на 01.05.2017 становить 1362613,47 гривень.

Тобто, Управлінням проведено оплату за фактично не надані споживачам обсяги послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання на загальну суму 4302132,51 грн. через неврахування у розрахунках станом на 01.05.2016 та 01.05.2017 невикористаної субсидії окремими споживачами за опалювальні періоди 2015-2016 та 2016-2017 років за послуги з теплопостачання та за період з 01.05.2016 по 30.04.2017 за послуги з гарячого водопостачання.

Відповідальність за правильність розрахунку невикористаних сум субсидій за опалювальний сезон за кожним добовим рахунком одержувача субсидії та повноту відображення їх в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій покладається на надавачів послуг, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні кооперативи в особі їх керівників та посадових осіб, що проводили такий розрахунок (п.12 Порядку № 534).

Внаслідок допущених порушень завищено обсяг наданих послуг та занижено обсяг невикористаної субсидії, яка підлягала поверненню до бюджету, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 4302132,51 гривень.

Операції з нарахування субсидій в бухгалтерському обліку відображено в меморіальному ордері № 6 „Накопичувальна відомість по розрахунках з іншими кредиторами за дебетом субрахунку 802 „Видатки місцевого бюджету на утримання установи та інші заходи та кредитом субрахунку 675 „Розрахунки з іншими кредиторами у 2016 році, за дебетом рахунку 8511 „Витрати за необмінними операціями та кредитом рахунку 6415 „Розрахунки з іншими кредиторами у 2017 році.

Зазначене призвело до завищення касових та фактичних видатків у Звітах про виконання загального фонду кошторису установи (ф. № 2м) за КПКВ 090405 „Додаткові виплати населенню на покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг по КЕКВ 2730 „Інші виплати населенню за 2016 рік на суму 398255,45 грн. та за 2017 рік за КПКВ 1513016 „Надання субсидій населенню для відшкодування витрат на оплату житлово- комунальних послуг по КЕКВ 2730 „Інші виплати населенню на суму 3903877,06 грн. та, як наслідок, до завищення суми кредиторської заборгованості у Звітах про заборгованість за бюджетними коштами (ф. № 7м) станом на 01.01.2017 на суму 398255,45 грн. та станом на 01.01.2018 на - 3903877,06 грн., що є порушенням п.п. 1,2 Порядку № 44.

Не погоджуючись частково з висновками, викладеними у Акті ревізії, позивачем 04.05.2018 надані Північно-східному офісу Державної аудиторської служби України заперечення (зауваження) на Акт ревізії (вих. № 5625/1 від 03.05.2018).

Північно-східним офісом Державної аудиторської служби України на адресу позивача листом від 17.05.2018 року за вих. № 20-04-25/3393 повідомлено про розгляд заперечень, за наслідком розгляду заперечень, висновки, які викладено в акті, підтверджено.

На підставі п.1 ч.1 ст.8, п.7 ст.10, ч.2 ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ, Управлінню пред'явлено вимогу про усунення порушень від 21.05.2018 року № 20-04-25/3430 з підстав порушення законодавства, які не усунуто об'єктом контролю в період ревізії, а саме:

- в порушення вимог п. 15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 № 848 (далі - Положення № 848) та п.п. 2, 3, 4 та 4-1 Порядку розрахунку та повернення до бюджету сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної води і водовідведення, послуг з газо-, електропостачання для індивідуального опалення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 534 "Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуг з газо-,електропостачання для індивідуального опалення" (далі - Порядок № 523) надавачами комунальних послуг (за результатами зустрічних звірок) не проводились перерахунки невикористаних субсидій або проведено з порушенням вимог п. 15 Положення № 848та п.п. 2, 3, 4 та 4-1 Порядку № 534, та відповідно не повернуто надавачами послуг до державного бюджету 4 649 194,66 грн. невикористаних субсидій, та нанесені збитки Державі.

Зазначено про необхідність усунути виявлені порушення законодавства в установленому законом порядку та надати вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів до Держаудитслужби в термін до 20.06.2018 року.

Не погодившись з вимогою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради є головним розпорядником коштів для відшкодування витрат населення на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в Основянському районі м. Харкова та безпосередньо до його повноважень входить здійснення контролю законності та цільового використання бюджетних коштів, при цьому вибір способу усунення порушення чинним законодавством покладено на посадових осіб Управління, а не на Північно-східний офіс Держаудитслужби.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України від 26.01.1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 2939-XII) та Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 (далі Положення № 43).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення № 43 Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На підставі частин першої, другої статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно із пп. 2 п. 4 Положення № 43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль у: міністерствах, інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах, суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи); суб'єктах господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Пунктом 6 Положення № 43 визначено, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (пункт 16); порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (пункт 20); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (пункт 23).

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 9 пункту 4 Положення № 43).

Згадані норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (пункт 7); звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пункт 10); при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (пункт 13).

Згідно із частиною другою статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів і в разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Пунктом 15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 встановлено, що після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання) повертається виробником/виконавцем такої послуги до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій.

Механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидій визначено Порядком розрахунку та повернення до бюджету сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо-, електропостачання для індивідуального опалення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 534.

Пунктом 2 Порядку № 534 визначено, що розрахунок невикористаних сум субсидії проводиться виробниками/виконавцями послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, газо- та електропостачання у разі використання природного газу/електричної енергії для індивідуального опалення (далі - надавачі послуг) станом на 1 травня нового неопалювального сезону за особовим рахунком споживача - громадянина, якому призначено субсидію на опалювальний сезон, що закінчився (далі - одержувач субсидії).

Відповідальність за правильність розрахунку невикористаних сум субсидії за опалювальний сезон за кожним особовим рахунком одержувача субсидії та повноту відображення їх в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій покладається на надавачів послуг в особі їх керівників та посадових осіб, що проводили такий розрахунок (п. 12 Порядку № 534).

За результатами розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, що підлягає поверненню до бюджету, надавач послуги складає акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій у трьох примірниках, один з яких залишає у себе, а два інших подає до 1 червня до структурного підрозділу з питань фінансів та до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі їх створення) ради (п. 8 Порядку № 534).

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення щомісяця, починаючи з червня враховує загальний обсяг невикористаних сум субсидій, визначений у поданому надавачем послуги акті відповідно до цього Порядку, під час здійснення розрахунків з таким надавачем відповідно до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 та відображає разом з нарахуваннями поточного місяця у щомісячному акті звіряння розрахунків за надані послуги, що складається відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку (п. 10 Порядку № 534).

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об'єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Згідно із п. 3 Положення № 848, призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Як убачається з п.п. 4.1.3 п. 4.1 п. 4 «ФУНКЦІЇ УПРАВЛІННЯ ВІДПОВІДНО ДО ЗАВДАНЬ ОСОБА_4» Положення про Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, затвердженого рішенням 19 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 18.04.2018 року № 1045/18, Управління відповідно до визначених повноважень виконує функції головного розпорядника коштів місцевих бюджетів при фінансуванні видатків на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що Управління як головний розпорядник коштів місцевих бюджетів при фінансуванні видатків на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету наділене повноваженнями на здійснення контролю за цільовим використанням коштів призначених на субсидії та отримувати від підприємства - надавача комунальних послуг інформацію, документи та матеріали, які необхідні для перевірки законності та цільового використання бюджетних коштів.

Судом встановлено, що Управлінням були направлені були направлені листи до КП "ХТМ" та КП "Харківводоканал" з проханням надати акти розрахунків невикористаних сум субсидії на загальну суму 4302132,51 грн (КП "ХТМ") та 347062,15 грн (КП "Харківводоканал). КП "Харківводоканал" надано Управлінню відповідні акти розрахунків.

Листом від 13.06.2018 № 36.Т-575 КП «ХТМ» повідомило позивача про те, що вважають зазначені вище вимоги безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству. Підприємство звернуло увагу, що під час здійснення зустрічної звірки ними надавалися обґрунтовані нормами чинного законодавства пояснення до Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України, велося листування з приводу питань ревізії і зустрічної звірки та за результатами складення довідки по зустрічній звірці, вона була підписана повноваженою особою підприємства із застереженнями, після чого були направлені до Північно-східного офісу ДАСУ письмові заперечення на довідку.

Вказаний лист КП ХТМ також направлений на адресу Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України.

В звязку з тим, що КП «ХТМ» не надало до Управління акт розрахунку невикористаних сум субсидій на зазначену вище суму, не має законодавчих підстав для врахування цієї суми у щомісячному акті звіряння розрахунків за надані послуги, оскільки, з огляду на наведені вище норми, лише надавач послуг самостійно визначає обсяг невикористаних сум субсидій, несе відповідальність за правильність розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій.

Отже, чинним законодавством Управління не наділено повноваженнями та компетенцією щодо визначення обсягу невикористаних сум субсидій.

Водночас, вимога спрямована у відношення до позивача, а не третьої особи - як надавача послуг, проте, суд вказує, що, в силу ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність має індивідуальний характер.

У свою чергу, досліджуючи вказану вимогу колегія суддів вказує, що така не містить в собі чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного субєкту, є юридично невизначеною, оскільки не містить в собі спосіб усунення - коло заходів, які повинен вчинити позивач та посилання на нормативні положення, якими передбачено такі заходи.

Зазначене фактично спонукає позивача самостійно визначити на підставі невизначених законодавчих актів, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, що, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.

Зазначене в світлі обов'язкового характеру спірної вимоги в частині корегування роботи підконтрольної установи є порушенням вимог закону в частині змісту вимоги як акту індивідуальної дії.

При розгляді вказаної справи судом було враховано правові висновки в аналогічному аспекті, що викладені Верховним Судом в постанові від 18.09.2018 року у справі № 810/667/16.

Крім того, колегія суддів зауважує, що обовязок повернення невикористаних субсидій був введений шляхом внесення змін до п. 15 Положення № 848 постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2016 року № 319 (набрала чинності 30.04.2016 р.).

Обовязок мав загальний характер, оскільки Положення № 848 не встановлювало ані порядку обчислення невикористаних сум субсидій, ані порядку їх повернення, проти чого у судовому засіданні не заперечував представник відповідача.

Відповідні порядки були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 15.08.2016 року № 534 «Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг».

Пунктом 3 Порядку 534 встановлено, що розрахунок невикористаної суми субсидії проводиться надавачем послуг у разі, коли на особовому рахунку одержувача субсидії станом на 1 травня нового неопалювального сезону, а також станом на 1 травня 2016 року обліковується переплата за послугу.

Як вже зазначалось, вище, в ході ревізії та за результатами зустрічної звірки відповідачем було встановлено, що КП «ХТМ» не проведено розрахунок по одержувачах субсидій, у яких станом на 01.05.2016 року (опалювальний період 2015-2016 роки) та станом на 01.05.2017 року (опалювальний період 2016-2017) утворилася заборгованість за послугу теплопостачання (опалювальний сезон 2015-2016 та 2016-2017) внаслідок особистої несплати споживачем за спожиті послуги, а також внаслідок включення до актів розрахунку загального обсягу невикористаних субсидій, обмежених сумою переплати, яка утворилась у споживачів (одержувачів субсидій) станом на 01.05.2017.

Таким чином, висновки ревізії, за наслідками яких виставлено спірну вимогу, фактично йдуть в розріз п. 3 названого Порядку та полягають у тому, що невикористані субсидії відповідно до Порядку №534 повинні були розраховуватись станом на 01.05.2017 року за опалювальний сезон 2016-2017, а не за 2015- 1016. Жодних норм, щодо поширення дії Порядку № 534 на опалювальний сезон 2015- 2016 вказаний порядок не містить.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимога, яка є предметом судового оскарження, вказаним критеріям не відповідає, відповідач - суб'єкт владних повноважень, на виконання приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів протилежного в ході розгляду справи.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності прийнятої відповідачем вимоги про усунення порушень Північно-східного офісу Держаудитслужби України від 21.05.2018 року №20-04-25/3430 та відсутності підстав для задоволення позовних вимог Управління.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року по справі № 2040/6022/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про усунення порушень Північно-східного офісу Держаудитслужби України від 21.05.2018 року №20-04-25/3430.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови складено 23.04.2019 року