Справа № 686/18833/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/18833/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приступа Д.І.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: Горобчишина С.В., Підвисоцького В.Б., Богача Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2018 року ОСОБА_6 звернулась в суд з адміністративним позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постаноив у справі про порушення митних правил від 02 серпня 2018 року №0176/40000/18.

19 лютого 2019 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області прийняв рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні представники відповідача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник позивача про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 19 червня 2018 року на адресу Хмельницької митниці ДФС України від Головного управління ДФС у Одеській області надійшов акт №1277/15-32-14-10-11/38909488 від 12 червня 2018 року про проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання ТОВ «Стіп-ЮА» законодавства України з питань державної митної справи.

Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товарів «іграшка м'яконабивна…подушка….» митним брокером - ОСОБА_6 визначено код товарів згідно з УКТ ЗЕД, якому відповідає ставка ввізного мита - 0%, тоді як товари потрібно було класифікувати за кодом згідно з УКТ ЗЕД, якому відповідає ставка ввізного мита - 10%.

Також встановлено, що митним брокером ОСОБА_6 (на підставі договорів про надання послуг по декларуванню товарів від 16.06.2016 року №2, від 11 січня 2017 року №2-17, укладених з ТОВ «Стіп-ЮА») подано на митний пост «Хмельницький-центральний» Хмельницької митниці ДФС України митні декларації №400050000/2016/17519, №UA400030/2017/11682, № UA400030/2017/011990 в яких невірно задекларовано товар «іграшка м'яконабивна…подушка…» за кодом згідно з УКТ ЗЕД, при якому ставка ввізного мита складає - 0%.

Таким чином, порушення класифікації товару призвели до зменшення розміру митних платежів за вказаними митними деклараціями на суму 4214,69 грн., з яких мито - 3512,24 грн. та податок на додану вартість - 702,45 грн.

За таких обставин, 02 серпня 2018 року відповідачем винесено постанову №0176/40000/18, якою позивача визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення на суму 12644,07 грн.

Не погоджуючись з такою постановою позивач оскаржила її до суду.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог частково.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу України (МК України) товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Відомості про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД.

При цьому, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК України).

Згідно із ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 5 наведеної статті передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

При цьому, наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, у діях декларанта або особи, уповноваженою на декларування, буде виключно у разі, якщо товар було класифіковано на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації, що безпосередньо і суттєво вплинуло на класифікацію товару за УКТ ЗЕД. Сама ж невірна класифікація товару декларантом не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Крім того, у ст. 485 МК України відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, у діях декларанта, буде виключно у разі, якщо товар було класифіковано на підставі поданих ним недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації, якщо що це безпосередньо і суттєво вплинуло б на класифікацію товару за УКТ ЗЕД. Сама ж невірна класифікація товару декларантом не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Так, позивач не вносила у митні декларації недостовірні відомості про товар, які необхідні для визначення його коду згідно з УКТ ЗЕД, та не надавала митниці документи, що містять недостовірні відомості, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Код товару нею визначено на підставі наявних в її розпорядженні товаросупровідних документів на цей товар у повній відповідності з наявними у цих документах даними про товар.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що товар «іграшка мяконабивна … подушка» у вигляді собаки, яка згідно Основних правил інтерпретації товару УКТ ЗЕД описуються групою 95 УКТ ЗЕД як іграшка, а не подушка, не дивлячись на зазначену назву товару виробником, а тому штраф в розмірі 12644,07 грн., що становить 300 відсотків від несплаченої суми митних платежів є необґрунтованим в частині нарахування митних платежів на зазначені товари та включення їх до загальної суми, з якої було визначено розмір штрафу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.