Справа № 522/1722/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1722/19
Провадження 2-а/522/244/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови серії ВР №218936 від 11.11.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

До суду 01.02.2019 року надійшов позов ОСОБА_1 , пред`явлений до інспектора патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_7 про визнання протиправною та скасування постанови серії ВР №218936 від 11.11.2018 року.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позову.

22.02.2019 року представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків позову, до якої долучив докази щодо дати відправлення позову, та в якій просив поновити ОСОБА_2 строк на звернення до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду 19.03.2019 року. Також в зазначеній ухвалі зазначено, що питання щодо строків звернення до суду та поважності причин їх строку буде вирішуватись судом при розгляді справи.

19.03.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника УПП в Одеській області ДПП Шияновської Ю.О. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції. Зазначене клопотання просили розглянути за відсутністю представника.

19.03.2019 року представником УПП в Одеській області ДПП Шияновською Ю.О. надано суду клопотання про залишення позову без розгляду.

В судове засідання призначене на 19.03.2019 року з`явився ОСОБА_1 та його представник Лічман В.Л. , проти задоволення клопотання представника УПП в Одеській області про залучення їх в якості третьої особи по справі, не заперечували.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: залучити в якості 3 особи по справі на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1. - адвокат Лічман В.Л. заперечував проти задоволення клопотання представника УПП в Одеській області ДПП щодо залишення позову без розгляду. Також представник позивача заявив клопотання про залучення до матеріалів справи письмових доказів - оригінал поштового відправлення, просив його задовольнити

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав клопотання адвоката Лічмана В.Л. про долучення до матеріалів справи оригіналу поштового відправлення.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: задовольнити клопотання адвоката Лічмана В.Л., приєднати до справи оригінал поштового відправлення до суду з відміткою суду.

Розгляд справи відкладено на 12.04.2019 року.

11.04.2019 року представником УПП в Одеській області ДПП надано суду заяву про залучення доказів, якою просили залучити до матеріалів справи ком пакт-диск з відеозаписом з місця правопорушення ОСОБА_1

12.04.2019 року на адресу суду надійшли пояснення представника УПП в Одеській області, в яких просили у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування пояснень зазначено, що постанову серії ВР №218936 від 11.11.2018 року, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700,00 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП, а саме, зупинка та стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, було винесено інспектором патрульної поліції 1 роти 4 батальйону УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_7. Вважають вищевказану постанову обґрунтованою, винесеною на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Згідно вищевказаної постанови, відеозапису та фотознімків з місця вчинення правопорушення, 11.11.2018 року приблизно о 15.10 год. у м.Одесі, вул.Гастелло, 50 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Smart Micro Compact, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, позначеному д.з.5.38 з табличкою 7.17 «Інваліди» та дорожньою розміткою 1.30, де дозволено зупинку чи стоянку транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю. В той час, відповідно до п.30.3 (ґ) на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю спереду і ззаду розміщується знак «Інвалід» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки», застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Табличка 7.17 вказує, що дія знаку поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил. Відповідно до пп.8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п.1 розділу 34 цих Правил. Згідно п.34.1 ПДР України, дорожня розмітка 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів, чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід». Пунктом 30.3 (ґ) передбачено, що на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю спереду і ззаду розміщується знак «Інвалід» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Проте, на автомобілі позивача зазначеного знаку не було, в зв`язку з чим у поліцейських виникла необхідність у перевірці наявності у водія транспортного засобу Smart Micro Compact, н.з. НОМЕР_1 , права займати стояночне місце передбачене для транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Вважають, що діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, постанова інспектора обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, також вважають доводи позивача щодо скасування постанови безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим просять у задоволені зазначеного позову відмовити в повному обсязі.

12.04.2019 року представником УПП в Одеській області ДПП надано суду клопотання про виклик свідків, у якому просили викликати та допросити в якості свідків ІПП 1 роти 4 батальйону УПП в Одеській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

У судове засідання 12.04.2019 року з`явилася представник УПП в Одеській області ДПП Шияновська Ю.О., зазначила, що ознайомившись з копією позову та ухвалою суду, перевіривши постанову, було встановлено, що позивач звернувся не до тієї особи, помилка в прізвищі інспектора, у зв`язку з тим, що постанову винесено інспектором ОСОБА_7., а в позові зазначено ОСОБА_7 . У зв`язку з цим просила замінити неналежного відповідача на належного ОСОБА_7

У судове засідання призначене на 12.04.2019 року з`явився представник позивача - адвокат Лічман В.Л., не заперечував проти зазначеного клопотання, зазначив, що можливо в позові допущено описку, просив замінити неналежного відповідача інспектора ОСОБА_7. на інспектора ОСОБА_7.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: за згодою представника позивача, згідно ст.48 КАС України замінити неналежного відповідача ОСОБА_7 на належного відповідача капітана поліції інспектора 1 роти 4 батальйону УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_7.

У судовому засіданні представник УПП в Одеській області ДПП Шияновська Ю.О. підтримала клопотання про залучення до матеріалів справи компакт-диску з відеозаписом з місця правопорушення та про виклик свідків, а саме, відповідача по справі ОСОБА_7 та інспектора, який в той день здійснював патрулювання разом з відповідачем - ОСОБА_6 . Також просили приєднати до матеріалів справи письмові пояснення УПП в Одеській області ДПП.

У судове засідання з`явилася відповідач ОСОБА_7 , яка зазначила, що 11.11.2018 року проводила відеозапис на мобільний телефон, у зв`язку з тим, що у нагрудній відеокамері сіла батарейка.

Представник позивача - Лічман В.Л. не заперечував проти задоволення клопотання про приєднання до матеріалів справи відеозапису, але просив час для ознайомлення з зазначеним відеозаписом. Також не заперечував проти клопотання про виклик свідків.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: задовольнити клопотання 3 особи, допитати в якості свідків відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , приєднати до справи диск із відеозаписом правопорушення, а також приєднати до матеріалів справи пояснення 3 особи.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Лічман В.Л. просив скасувати постанову, у зв`язку з тим, що позивач вважає, що події правопорушення не було та він не має жодного відношення до автомобіля, який зазначено в постанові. Щодо пропуску строку подачі позову до суду зазначив, що строк не пропущений, у зв`язку з тим, що позовну заяву було направлено у строк, але поступила до суду значно пізніше, тому вважає, що строк пропушено з поважних причин.

На питання 3-ої особи, представник позивача пояснив, що йому не відомо, коли позивач отримав постанову. До пошти позов направлено 20.11.2018 року, але отримано судом 01.02.2019 року. Йому не відомо, чи звертався позивач з аналогічним позовом раніше. Він раніше звертався до суду з позовом, який ухвалою суду суддя Єршова Л.С. було повернуто, Потім знав, що позов подавався, а суддею Єршовою Л.С. було заявлено відвід.

Відповідач ОСОБА_7 у судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що правильно винесла постанову, бо вважає, що водій ОСОБА_1 порушив ПДР, у зв`язку з чим на нього було накладено адміністративний штраф.

Представник 3-ої особи УПП в Одеській області ДПП зазначила, що строки подачі позову позивачем пропущені, так як він вже не вперше звертався з аналогічним позовом. Перший позов - 10.12.2018 року було повернуто позовну заяву, 2-й - 14.12.2018 року та ухвалою суду від 26.12.2018 року було надано строк на усунення недоліків, а ухвалою суду від 14.01.2019 року продовжено строк на усунення недоліків, в якій йде мова про накладну кур`єрської доставки від 20.11.2018 року. Це є третій аналогічний позов, в якому одна й та ж сама накладна та не надано квитанції про оплату за кур`єрську доставку. Вважає, що є ознаки підробки документів. Крім того, позивач зазначає, що просто стояв поруч з автомобілем Смарт, але встановлено, що відносно ОСОБА_1 було застосовано штраф, порушення було здійснено саме на цьому автомобілі. Зазначений автомобіль стояв безпосередньо на місці, призначеному для інвалідів, є розмітка і знак, а на самому автомобілі були відсутні будь-які знаки «Інвалід». Крім того, інспектор поцікавилася про наявність інвалідного посвідчення, на що ОСОБА_1 почав її ображати.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 обставини викладені ОСОБА_7 підтвердив. На питання адвоката Лічман В.Л. свідок ОСОБА_6 зазначив, що правопорушення зафіксовано відеореєстратором, встановленому на службовому автомобілі, та на мобільний телефон, у зв`язку з тим, що на нагрудній камері сіла батарея.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: задовольнити клопотання адвоката Лічмана В.Л. про ознайомлення із відеозаписом, відкласти розгляд справи на 16.04.2019 року.

У судове засідання призначене на 16.04.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, представником позивача - Лічман В.Л. надано суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, просив врахувати пояснення, викладені у судових дебатах, які долучені до зазначеної заяви. Справу просив розглядати за його відсутністю. Крім того, просив не долучати до матеріалів справи роздруківку, яка була направлена представником 3-ї особи на адресу суду 16.04.2019 року, оскільки вона не засвідчена жодною посадовою особою.

У судове засідання відповідач ОСОБА_7 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

У судове засідання представник Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП не з`явилася, надала суду клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, а саме, витяг постанови ЕАВ №573841 від 02.09.2018 року з бази АРМОР. Також просила справу розглянути за її відсутністю, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з цим датою складання повного тексту рішення є 22 квітня.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.11.2018 року було винесено постанову серії ВР №218936, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн., за вчинене ним правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, 11.11.2018 року приблизно о 15.10 год. у м.Одесі, вул.Гастелло, 50 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Smart Micro Compact, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, позначеному д.з.5.38 з табличкою 7.17 «Інваліди» та дорожньою розміткою 1.30, де дозволено зупинку чи стоянку транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю (а.с.5).

Зазначене правопорушення також підтверджується відеозаписом та фотознімками, долученими до матеріалів справи.

ОСОБА_7 у судовому засіданні була допитана в якості свідка, та пояснила, що 11.11.2018 року вона несла службу у складі автоекіпажу з ОСОБА_6., приблизно о 15.00 год., проїжджаючи біля магазину Таврія-аеропортовський, де є стоянка і розмітка 1.30, знак 5.38 з табличкою - Інваліди, побачили, що на цих м`ясцях стоїть автомобіль Смарт, водій прийшов десь хвилин через 10 з покупками та дитиною, відкрив автомобіль, сів на водійське крісло та почав від`їжджати Вона підійшла, представилася та запитала, чи є він інвалідом, на що позивач запитав, що він порушив. Коли вона запропонувала показати посвідчення інваліда, він в її адресу почав висловлюватися словами нецензурної лайки. Після зазначеного, вона запропонувала йому надати документи на автомобіль, після чого ОСОБА_1 почав агресивно поводитися, сів в автомобіль, закрився, та перестав спілкуватися. Далі зазначила, що з бази даних , ОСОБА_1 не вперше порушує ПДР саме на зазначеному автомобілі Смарт, і те що він не має відношення до цього транспортного засобу є неправою, тому вона винесла постанову та наклала на нього максимальний штраф в розмірі 1 700,00 грн.. При цьому був присутній напарник ОСОБА_6 На місці ОСОБА_1 відмовився від отримання постанови про накладення штрафу, у зв`язку з чим постанову було направлено поштою на адресу, яку було зазначено в попередній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності. На відеозапису, який зафіксовано на мобільний телефон напарника, та який долученому до матеріалів справи, зафіксовано факт вищевказаного порушення

Відповідно до п.30.3 (ґ) на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю спереду і ззаду розміщується знак «Інвалід» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки», застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 вказує, що дія знаку поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до пп.8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п.1 розділу 34 цих Правил.

Згідно п.34.1 ПДР України, дорожня розмітка 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів, чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Пунктом 30.3 (ґ) передбачено, що на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю спереду і ззаду розміщується знак «Інвалід» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17.

Таким чином, позивачем не надано жодного доказу, щодо необґрунтованості та безпідставності постанови, винесеної відносно нього, за правопорушення передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України у порядку адміністративного судочинства.

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Із матеріалів справи судом встановлено, що оскаржувана постанова серії ВР №218936 була винесена 11.11.2018 року, позовну заяву ОСОБА_1 направлено поштою 20.11.2018 року, отримано судом 01.02.2019 року.

Судом також встановлено, що позивач неодноразово звертався до суду з аналогічними позовами.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року (суддя Єршова Л.С.) позовну заяву ОСОБА_1 . справа №522/21402/18 було повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року (суддя Єршова Л.С.) позовну заяву ОСОБА_1 . справа №522/21934/18 залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.01.2019 року (суддя Єршова Л.С.) справа №522/21934/18 позивачу ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.01.2019 року (суддя Єршова Л.С.) справа №522/21934/18 позовну заяву повернуто позивачу.

В судовому засіданні представником ОСОБА_1 - Лічман В.Л. надано оригінал поштового відправлення, датованого ті є ю же датою, як і вищевказані позови - 20.11.2018 року, отримано судом 01.02.2019 року, що ставить під сумнів направлення даного позову в установлений процесуальним кодексом строк

Крім того, факт пропущення строків визнається процесуальною поведінкою з боку позивача, а саме тим, що представником позивача надана до суду заява про поновлення строку на звернення до суду з зазначеним позовом.

Згідно правових позицій Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Необхідно, також, вказати, що поновлення процесуальних строків є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Ухвала ВАСУ від 29.09.2016 року по справі № 522/6069/14-а (№ в ЄДРСРУ 61821829).

Із урахуванням вказаного, слід зазначити, що у суду є свобода розсуду або дискреційні повноваження суду на поновлення процесуальних строків, адже за таких обставин лише суд вирішує яка причина є поважною і які докази можна приймати до уваги, разом з цим, суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити - визнати поважними причини пропуску процесуальних строків (Ухвала ВСУ від 26.01.06 справа № 6-7307кс04).

Таким чином, із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про неповажність причин пропуску позивачку процесуального строку звернення до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ч.4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3,4 статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 118-122, ч.3 ст.123, ч.1 ст. 166, п.8 ч.1 ст. 240, 241, 242-243, 248, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Носуленко Тетяни Миколаївни, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови серії ВР №218936 від 11.11.2018 року - залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.04.2019 року.

Суддя Домусчі Л.В.