Справа № 615/1175/18
Суддя: Токмакова А. П.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1175/18
Провадження № 2-а/615/3/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 взводу 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю позивача ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

02.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову серії АР № 245096 від 20.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти 4 взводу 1 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена необґрунтовано, оскільки в порушення вимог ст.280 КУпАП відповідачем не встановлено фактичні обставини вчинення ним даного правопорушення, що призвело до внесення в постанову відомостей, які не відповідають дійсності. Застосоване до позивача стягнення є незаконним з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності (згідно ст.9 КУпАП).

Пояснив, що перед початком руху автомобіля завжди ретельно перевіряє роботу зовнішніх світлових приладів, підсвітку номеру та інше - все на той момент працювало. 20.07.2018 року, керуючи автомобілем FORD TRANZIT CONNECT, д.н.з. AX 2478 AT, який був у справному стані, поїхав по своїм справам до м. Бердянськ. Рухаючись по Новомосковському районі в Дніпропетровській області був зупинений працівниками поліції, які рухались позаду. Фактично справа не розглядалася, передбачені ст.268 КУпАП права не розяснювалися, чим порушено процедуру розгляду справи.

Зауважив, що в постанові відсутні посилання на об'єктивні докази, які б підтверджували вину позивача. Інспектор таких доказів не надав. Тому, на його думку, наразі присутня лише суб'єктивна думка або припущення самого інспектора щодо вини позивача, які не можуть бути належними та достатніми доказами на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, на думку позивача, інспектор поліції не дотримався положень Закону та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права, оскільки не дав можливості скористатися своїми правами в повному обсязі та проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП.

Після виконання вимог ст.171 КАС України на підставі ухвали Валківського районного суду Харківської області від 07.08.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі. З урахуванням вимог ч.1 ст.257 КАС України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, в звязку з чим розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Копію позовної заяви та доданих до неї документів отримано представником відповідача згідно рекомендованого повідомлення 14.08.2018 року.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 ухвалою суду від 17.09.2018 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи залучено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, якому надано час для виконання вимог, передбачених ст.165 КАС України.

04.09.2018 року представник третьої особи ОСОБА_3 подав до суду пояснення разом із відеодиском DVD-R по даній справі. Зі змісту пояснень просить проводити розгляд справи за відсутності відповідача, відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому зазначив, що згідно п.1.3 ПРД України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до ДТП, тобто завдати шкоду майну, здоровю людей і навіть аж до людських жертв. Особи, які порушують ці правила, згідно п.1.9 несуть відповідальність у відповідності до законодавства.

Стверджує, що оспорювана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, з урахуванням положень ст.251 КУпАП щодо підтвердження наявності адміністративного правопорушення доказами.

Звернув увагу, що 08.08.2015 року набрав чинності ЗУ №596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до КУпАП, відповідно до яких законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи та накладати адміністративні стягнення, в тому числі щодо порушення ПДР. Від імені органу Національної поліції мають таке право працівники її органів і підрозділів, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення не залежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (ст.222 КУпАП). Цим же законом внесено зміни і до ст.258 КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зазначений закон не визнано неконституційним, а відтак є обовязковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Наданий відеозапис з нагрудного відео реєстратора свідчить про дотримання інспектором порядку розгляду справи згідно чинного законодавства, позивача ознайомлено з його правами відповідно до ст.268 КУпАП. Зокрема, зафіксовано пояснення позивача, який спочатку не заперечував проти інкримінованого йому правопорушення, а потім почав давати різні пояснення, чим намагався уникнути відповідальності.

До того ж, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, підтверджується показанням інспекторів УПП в Дніпропетровській області, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України, є особами не зацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення, а також пояснення самого позивача, викладеними в його позовній заяві.

Стосовно реалізації права звернення за правовою допомогою до адвоката, представник третьої особи просить прийняти до уваги рішення ЄСПЛ у справі «Максименко проти України», де в п.32 обґрунтовано необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога, зокрема, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Разом з тим, санкція ст.121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень субєкта владних повноважень.

Відзначив, що КАСУ передбачає не лише обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення. Ст.161 КАС України встановлено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач же не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

11.10.2018 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на викладені представником третьої особи обставини. Просить розгляд справи проводити за її відсутності, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.159 КАС України порядку сторони не скористалися.

Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Пояснив, що дійсно 20.07.2018 року о 04-18 год. його зупинили працівники поліції між населеними пунктами у Новомосковському районі Дніпропетровської області, в звязку з тим, що не працює під світка номеру. Сумнівається, що вони могли бачити дане порушення, так як стояли попереду. Після зупинки вийшов з автомобіля та побачив, що дійсно під світка не горить, але наполягав, що в цей час він уже стояв на узбіччі дороги. Інспектор ніяких доказів порушення ПДР під час складення постанови не надав. Звернув увагу, що в звязку з виявленими недоліками, які не впливають на рух т/з, може рухатись далі, щоб здійснити ремонт на СТО. Наполягав, що розгляд справи не проводився, можливість заявляти клопотання та правову допомогу не надавалася.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Правила дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України), затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 та п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 20.07.2018 року о 04-18 год. інспектором роти 4 взводу 1 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 245096 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, за те, що він 20.07.2018 року на а/д М18 поблизу с. Первомайське Новомосковського району Дніпропетровської області керував т/з FORD TRANZIT, д.н.з. AX 2478 AT, з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.1.3 ПДР України. Цією ж постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Твердження позивача про те, що ним не порушувались правила дорожнього руху, оскільки автомобіль, яким він керував, був у справному стані, так як перед початком руху завжди перевіряє роботу зовнішніх світлових приладів, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються наданими відповідачем доказами.

П.2.9 ПДР України встановлює, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, зокрема, неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутим.

Ч.6 ст.121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про дорожній рух" до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні Правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, що регулює порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252, 251 КУпАП).

Аналогічні положення містить п. 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 N 1395.

Суд в свою чергу суд спростовує посилання позивача, щодо обов'язкового складання працівником патрульної поліції протоколу, адже в силу положень ст. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, КУпАП визначає одним із джерел доказів пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не заперечує, що він їхав в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та був зупинений патрульним екіпажем, які рухались позаду нього. Проте в судовому засіданні вказав, що така несправність виникла вже під час стоянки автомобілю.

З дослідженого в судовому засіданні запису з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, наданого суду представником третьої особи вбачається, що позивач не заперечував проти того факту, що в нього був неосвітлений номерний знак. Йому було запропоновано заявляти клопотання, надати пояснення, при цьому розяснено передбачені ст.268 КУпАП права, але позивач відмовився, посилаючись на заявлене усно клопотання щодо обовязку надання доказів, вказав, що не повинен контролювати технічний стан транспортного засобу. При цьому інспектор на підставі досліджених даних про особу та обставин справи пропонував позивачу викласти обставини, які б надали можливість обмежитися усним зауваженням. Проте, позивач ігнорував питання, вів себе зухвало, весь час повторюючи про обовязок надати докази. Хоча інспектором в присутності позивача було оглянуто автомобіль та зафіксовано, що під світка номера не працює, що підтверджується наданим відеозаписом.

В судовому засіданні позивач наполягав, що в даному випадку не буде порушення, так як автомобіль стоїть на обочині.

З оглянутої в судовому засіданні спірної постанови вбачається, що при її винесенні відповідачем позивач був присутній, про що також свідчать його пояснення, що він з постановою не згоден. Отже, посилання позивача, що у його присутності постанова не складалась спростовуються вище наведеними обставинами.

У відповідності до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.6 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, аналізуючи досліджені докази, долучені до матеріалів справи, щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 245096 від 20.07.2018 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, позов про накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.71,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови серії АР № 245096 від 20.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти 4 взводу 1 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення суду складено 21.01.2019 року.

Суддя А.П. Токмакова