Справа № 607/26507/18
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019 Справа №607/26507/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Пастернак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Житомир Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Хосанівського Волордимира Миколайовича, третя особа ТОВ «МВ Стеллар» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в місті Житомир Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Хосанівського Волордимира Миколайовича, третя особа ТОВ «МВ Стеллар», у якому просить про скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 840287 від 11.12.2018 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та закриття провадження у справі. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв і докази зворотного - відсутні. Позивач вказує на те, що 11.12.2018 р. близько 18:30 год., він рухався у с. Станіславівка по вул. Центральній на автомобілі Volvo, д.н.з. НОМЕР_3. Продовжуючи рух зі швидкістю близько 30 - 40 км/год. та під'їжджаючи до регульованого пішохідного переходу, звернув увагу на сигнал світлофора, який був зеленим, тобто дозволяв проїзд. Доїхавши до середини переходу, позивач зауважив, що сигнал світлофора почав миготіти, сигнал світлофора змінився на жовтий. Коли увімкнувся жовтий сигнал світлофора він уже перетнув стоп-лінію перед світлофором та фактично уже проїзджав пішохідний переїізд. При цьому, ОСОБА_1 пересвідчився, що не створює будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Також вказує, що за ним рухались інші транспортні засоби і різка зупинка його автомобіля призвела б до аварійної ситуації на дорозі. Після проїзду пішохідного переходу, позивача було зупинено працівником поліції, який звинуватив його в проїзді на заборонний сигнал світлофора. Пояснення позивача про те, що він не вчиняв правопорушення, оскільки до моменту увімкнення заборонного сигналу світлофора був блище до нього як за 10 метрів, а тому мав право завершити маневр, з метою уникнення застосування екстреного гальмування і подальшої можливої аварійної ситуації, були проігноровані. Також вказує, що працвником поліції було порушено процедуру оформлення та винесення постанови. Йому не було роз'яснено права, відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, розгляд адміністративної справи відбувся 11.12.2018 р. на місці зупинки транспортного засобу, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що не тільки порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, що підтверджується наявним у матеріалах справи звітом про таке відправлення. Однак, явку свого представника відповідач у судове засідання не забезпечив, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Відзиву на позов відповідач не подав. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162.

Представник ТОВ «МВ Стеллар» - Костишин В.М. в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 840287 від 11 грудня 2018 року, ОСОБА_1, 11 грудня 2018 року о 18 год. 50 хв., керуючи автомобілемVolvo, д.н.з. НОМЕР_3, рухаючись автомобілем в с. Станіславівка по вул. Центральній проїхав регульований пішохідний перехід на заборонний сигнал світлофора (червоний), чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР України.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 26.07.2016 р., автомобіль марки Volvo, д.н.з. НОМЕР_3 зареєстрований за ТОВ «МВ Стеллар».

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не надано суду відзив на позов, у тому числі доказів вчинення позивачем спірного правопорушення.

Таким чином, доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Цієї вимоги закону відповідач не виконав та не надав доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови.

Не міститься таких доказів і у матеріалах справи, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

За даних обставин, враховуючи що судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу усі інші доводи позивача, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Житомир Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Хосанівського Волордимира Миколайовича, третя особа ТОВ «МВ Стеллар» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 840287 від 11 грудня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносноОСОБА_1 за частиною 2 ст. 122 КУпАП - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан