Справа № 202/1705/19
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/1705/19
Провадження № 2-а/202/50/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Шишляннікові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шелиха Віталія Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом до відповідача, указуючи, що 20.02.2019 року інспектором роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Шелихом В.І. відносно нього винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 932047 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він 20.02.2019 року, о 00 годині 57 хвилини, керував транспортним засобом «Toyota Echo», державний номер НОМЕР_1, на 87 км автодороги М-29 Харків-Перещепино, без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказав, що 20.02.2019 року, о 01 год. 10 хв. він був зупинений за адресою: вулиця Харківська, буд. 27 відповідачем начебто за те, що він пересувався по лівій смузі. Після цього відповідач звинуватив його в тому, що він керував транспортним засобом нібито без поліса обов'язкового страхування. За тією ж адресою відповідач виніс постанову про притягнення його, позивача, до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було,не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями інспектор Шелих В.І. грубо порушив вимоги ст..ст. 278,279 КУпАП.

Позивач зазначив, що відповідач незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу, а не як то встановлено законом - за місцем вчинення правопорушення. Вказаними діями відповідач не дав йому, позивачеві, можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП у повному обсязі; інспектор проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу унеможливив виконання вимог ст.. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

У зв'язку з викладеним, позивач просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 932047 від 20.02.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Шелихом В.І. 20.02.2019 року складено постанову серії ЕАВ № 932047 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху та відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.5).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 20.02.2019 року, о 00 годині 57 хвилини, керував транспортним засобом «Toyota Echo», державний номер НОМЕР_1, на 87 км автодороги М-29 Харків-Перещепино, без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов'язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з роздруківкою з веб-порталу для перевірки чинності полісу внутрішнього страхування https://policy-web.mtsbu.ua при перевірці документів у позивача був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 25).

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відповідачем було обґрунтовано винесено постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Суд критично ставиться до посилань позивача на ту обставину, що відповідач не мав права розглядати справу на місці вчинення правопорушення з наступних підстав.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцію покладені завдання щодо регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Законом України від 14.07.2015 року № 596-VIII, який набрав чинності 08.08.2015 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Указаними змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Цим же Законом внесені зміни і до статті 258 КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до її компетенції, при цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на яке посилається позивач, указуючи, що відповідач не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці, було прийнято раніше, ніж набрав чинності Закон № 596-VIII від 14.07.2015 року. Крім того, в цьому Рішенні дано офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «За місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тож, посилання позивача у даному випадку на Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 є недоречним.

Стосовно посилань позивача на те, що відповідач позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП, зокрема, правовою допомогою, суд вважає необхідним зазначити, що оскільки санкція статті 132-1 КУпАП не передбачає позбавлення особи свободи - адміністративного арешту, то відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Максименко проти України» обов'язкове забезпечення юридичної допомоги не потребується. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя. Крім того, кожна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за скороченим провадженням на місці вчинення адміністративного правопорушення, крім іншого, не позбавлена можливості викликати на місце розгляду справи будь-яку особу, яка має право на надання правової допомоги, або отримати всі необхідні юридичні консультації телефоном. Якщо ж особа не скористалася таким своїм правом і не отримала правову допомогу під час розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, вона не позбавляється такого права і в подальшому при оскарженні ухваленої поліцейським постанови.

Обставини, викладені в позовних вимогах позивача, зводяться до оцінки дій посадової особи Департаменту патрульної поліції під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і, нібито, допущених порушеннях норм Кодексу про адміністративні правопорушення. Проте, це не відповідає дійсності.

Враховуючи викладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення, а постанови інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Шелиха В.І. в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 932047 від 20.02.2019 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 73, 242-244, 246 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Залишити постанову інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Шелиха Віталія Івановича в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 932047 від 20.02.2019 року відносно ОСОБА_1 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.