Справа № 200/3531/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р. Справа№200/3531/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (надалі - УПФУ у м. Краматорську, відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії за віком, згідно акту документальної перевірки №1840-ок-1/8 від 03.08.2018 року Міністерства труда та соціального захисту Азербайджанської Республіки, зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію за віком, згідно акту документальної перевірки №1840-ок-1/8 від 03.08.2018 року Міністерства труда та соціального захисту Азербайджанської Республіки, з 19.03.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і надав всі необхідні документи на підтвердження трудового стажу, після чого позивача було повідомлено, що Управлінням направлено запит до Державного фонду соціального захисту м. Баку для перевірки факту роботи в Сумгаітській лікарні та отримання довідки про заробітну плату на ОАО «ВДВ ГРУП», а до отримання відповіді з м. Баку, позивачу була призначена пенсія виходячи зі стажу 40 років 04 місяці 23 дні, у т.ч. стаж працівника охорони здоров'я - 32 роки 07 місяців 02 дні. У подальшому, отримавши акт перевірки, відповідач не зробив перерахунок пенсії позивача, оскільки акт перевірки надійшов після закінчення трьохмісячного строку з дня подання заяви про призначення пенсії.

З огляду на наведене, позивач просить у судовому порядку визнати протиправною бездіяльність щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії за віком, згідно акту документальної перевірки №1840-ок-1/8 від 03.08.2018 року Міністерства труда та соціального захисту Азербайджанської Республіки, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію за віком, згідно акту документальної перевірки №1840-ок-1/8 від 03.08.2018 року Міністерства труда та соціального захисту Азербайджанської Республіки, з 19.03.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

04 квітня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що з 19.03.2018 року позивачу призначено пенсію за віком, яка обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 18.04.2018 року управлінням направлено запит до Державного фонду соціального захисту м. Баку для перевірки факту роботи в Сумгаітській лікарні та отримання довідки про заробітну плату на ОАО «ВДВ ГРУП». Згідно п. 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. До отримання відповіді позивачу призначена пенсія виходячи зі стажу 40 років 04 місяці 23 дні, у т.ч. стаж працівника охорони здоров'я - 32 роки 07 місяців 02 дні, що не дає права для призначення грошової допомоги згідно п. 7.1. Отримавши відповідь, Управління виявило помилки та повторно надіслало запит до Державного фонду соціального захисту м. Баку. Враховуючи, що виправлений акт перевірки надійшов після закінчення трьохмісячного строку з дня подання заяви про призначення пенсії, то перерахунок призначеної пенсії здійснюється на підставі особистої заяви згідно ч. 4 ст. 45 Закону №1058. У зв'язку з викладеним, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить копія паспорту (а.с. 10-11), перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно роздруківки з підсистеми призначення та виплати пенсії позивачу призначено пенсію 19.03.2018 року (а.с. 42, 43).

Під час призначення позивачу пенсії, до його стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.2000 року по 11.12.2017 року до отримання відповіді з Державного фонду соціального захисту м. Баку.

18.04.2018 року Управлінням направлено запит до Державного фонду соціального захисту м. Баку для перевірки факту роботи в Сумгаітській лікарні та отримання довідки про заробітну плату на ОАО «ВДВ ГРУП» (а.с. 47).

18.06.2018 року Управління отримало відповідь Міністерства труда та соціального захисту Азербайджанської Республіки з актом документальної перевірки №1629.ок-1/8 від 28.05.2018 року, який містить помилки в датах про періоди роботи та сумах заробітної плати (а.с. 48-50).

13.07.2018 року Управлінням направлено повторний запит до Державного фонду соціального захисту м. Баку для перевірки факту роботи в Сумгаітській лікарні та отримання довідки про заробітну плату на ОАО «ВДВ ГРУП» з урахуванням виявлених помилок та невідповідностей (а.с. 51).

23.08.2018 року Управління отримало відповідь Міністерства труда та соціального захисту Азербайджанської Республіки з виправленим актом документальної перевірки №1840.ок-1/8 від 03.08.2018 року (а.с. 52-55), проте, оскільки виправлений акт перевірки надійшов після закінчення трьохмісячного строку з дня подання заяви про призначення пенсії (19.03.2018 року), то перерахунок призначеної пенсії здійснюється на підставі особистої заяви згідно ч. 4 ст. 45 Закону №1058.

Позивач вважає протиправним не зарахування до його стажу відповідних періодів роботи з боку відповідача, у зв'язку з чим звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Абзацом 22 ст. 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як встановлено судом, 19.03.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, до якої було долучено всі необхідні документи, в тому числі дві трудові книжки (а.с. 14-28), проте рішенням відповідача позивачу призначено пенсію за віком без врахування періодів роботи в Сумгаітській лікарні на ОАО «ВДВ ГРУП».

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року за №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 44 Закону 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач скористався наданим йому правом та направив запит до Державного фонду соціального захисту м. Баку, але лише через місяць після звернення позивача з відповідною заявою про призначення пенсії, та отримавши відповідь і виявивши помилки в отриманих документах відповідач вдруге, майже через місяць після отримання відповіді, надіслав повторний запит до Державного фонду соціального захисту м. Баку.

Наведена бездіяльність відповідача свідчить про недбале ставлення пенсійного органу про вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Разом з цим суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З огляду на викладене, у даному випадку відповідач мав діяти у відповідності до норм законодавства, а не відмовляти позивачу у перерахунку пенсії з зарахуванням періодів роботи в Сумгаітській лікарні у зв'язку з надходженням документів після закінчення трьохмісячного строку з дня подання заяви про призначення пенсії, тобто з формальних підстав, фактично ухиляючись від виконання своїх обов'язків.

Враховуючи вищенаведене дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 19.03.2018 року є протиправними.

Твердження представника відповідача про те, що документи надійшли після спливу трьохмісячного терміну звернення є безпідставним, так як управління Пенсійного фонду всупереч вимогам законодавства, затягувало з надісланням запитів до Державного фонду соціального захисту м. Баку.

Крім того, нормами ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

В даному випадку суд приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», в якому Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

При цьому суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до юридичної оцінки судом встановлених обставин справи, відмовляючи в перерахунку пенсії на підставі отриманих документів УПФУ в м. Краматорську, як суб'єкт владних повноважень, діяло неправомірно, тобто допустило помилку при реалізації владних управлінських функцій, та несвоєчасно, що в свою чергу протиправно позбавило позивача права на перерахунок пенсії.

Тобто відповідно до судової практики ЄСПЛ у спірних правовідносинах позивач не може нести жодні матеріальні втрати внаслідок протиправної бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача з метою відновлення порушеного права позивача здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 19.03.2018 року та виплатити недоотриману суму призначеної пенсії з урахування отриманого акту документальної перевірки.

З урахуванням наведеного, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню, у спосіб захисту права, що визначений позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1, згідно акту документальної перевірки №1840-ок-1/8 від 03.08.2018 року Міністерства труда та соціального захисту Азербайджанської Республіки.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1, згідно акту документальної перевірки №1840-ок-1/8 від 03.08.2018 року Міністерства труда та соціального захисту Азербайджанської Республіки, з 19.03.2018 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження: вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Судове рішення складено та підписано 18 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.