Справа № 1640/2699/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р.Справа № 1640/2699/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Яковенка М.М. , Бегунца А.О. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 (повний текст складено 14.12.2018, головуючий суддя І інстанції Слободянюк Н.І., м.Полтава) по справі № 1640/2699/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі ГУ НП в Полтавській області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №762 від 08 травня 2018 року про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №220о/с від 15 травня 2018 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в Національній поліції України за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновити на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 15 травня 2018 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Доводи апеляційної скарги мотивовано невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 проходив службу в Національній поліції з 07 листопада 2015 року по 15 травня 2018 року. (а.с.111-118)

Наказом начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 №345 від 30 березня 2018 року "Про призначення та проведення службового розслідування" (а.с.67) відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 відносно позивача було призначено службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування стало те, що 26 березня 2018 року до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про звернення за медичною допомогою до травматологічного пункту комунального некомерційного медичного підприємства "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" працівників відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП.

Під час проведення службового розслідування позивачем були надані пояснення відповідно до чинного законодавства.

26 квітня 2018 року начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 на підставі рапорту заступника ГУНП в Полтавській області - начальника кримінальної поліції ОСОБА_4 продовжено строк службового розслідування до 14 травня 2018 року (а.с.69).

08 травня 2018 року за результатами службового розслідування за фактом травмування окремих працівників Кременчуцького ВП ГУНП комісією ГУНП у складі: голови - заступника начальника ГУНП - начальника кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_4, членів комісії: начальника Кременчуцького ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_5, старшого інспектора з ОД відділу ІОС УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_6, начальника СКЗ Кременчуцького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_7, старшого оперуповноваженого ВБОЗ УКР ГУНП капітана поліції ОСОБА_8 та старшого оперуповноваженого Полтавського управління ДВБ НП України підполковника поліції ОСОБА_9 складено висновок, який цього ж дня затверджено начальником ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 (а.с.59-66).

Відповідно до висновку службового розслідування, 26 березня 2018 року до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про звернення в 19:33 за медичною допомогою до травматичного пункту комунального некомерційного медичного підприємства "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька" оперуповноважених відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 з приводу нанесення їм тілесних ушкоджень працівниками охорони НК "Джос" (а.с.59).

29 березня 2018 року подія набула суспільного резонансу та мала негативний характер серед мешканців м. Кременчука, оскільки була озвучена депутатом Кременчуцької міської ради ОСОБА_13 під час проведення XXIX сесії Кременчуцької міської ради VII скликання. 29 березня 2018 року та 05 квітня 2018 року в Інтернет-виданні "Кременчуцька газета" розміщена інформація негативного характеру про події за участі окремих працівників Кременчуцького ВП ГУНП щодо їх поведінки під час відпочинку в НК "Джос" (зв.бік а.с.59).

Зокрема, згідно матеріалів службового розслідування у ніч з 24 березня 2018 року на 25 березня 2018 року біля 23:30 24 березня 2018 року до НК "Джос". клубу зайшло 5 чоловік, які перебували у стані алкогольного сп'яніння. Охоронцем було прийнято рішення про не допуск до розважального закладу цих осіб. Однак, під час спроби зайти до розважального закладу один з них пред'явив своє службове посвідчення працівника поліції та вказав, що є діючим працівником поліції, попрохав пропустити їх під його відповідальність; після чого даних осіб було допущено до клубу (а.с.60-61, 83-84/.

Факт пред'явлення службового посвідчення підтвердив у своїх письмових поясненнях ОСОБА_12 (а.с.71-72).

З матеріалів службового розслідування вбачається, що ОСОБА_12 пред'явив посвідчення з метою вплинути на рішення охоронця щодо недопуску ОСОБА_2, ОСОБА_10В, ОСОБА_14, ОСОБА_11 до розважального закладу, тобто з метою використання службового становища у власних цілях.

Із пояснень ОСОБА_15 - бармена НК Джос", ОСОБА_16 - начальника охорони, ОСОБА_17 - охоронця, ОСОБА_18 - менеджера НК "Джос", ОСОБА_19 - прибиральниці НК "Джос" вбачається, що, перебуваючи у приміщенні розважального закладу, працівники поліції вели себе зухвало, на зауваження не реагували, намагалися чіплятися до відвідувачів, намагалися залізти до службової зони діджея та впали на підлогу, розливши коктейль. У подальшому один з них, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння, зайшов у зону відпочинку та справив природні потреби поблизу м'якого дивану (за даними службового розслідування встановлено, що цією особою виявився ОСОБА_12В.). Після справляння природних потреб останнього було виведено з приміщення розважального закладу (а.с.77-82, 85).

Вказані особи, які перебувають на різних посадах у НК "Джос", підтвердили ці факти, а доказів на спростування зазначеного до матеріалів справи не надано.

24 квітня 2018 року старшим інспектором з ОД ВІОС УКЗ ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_6 у присутності начальника СКЗ Кременчуцького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_7 переглянуто відеозйомки з камер спостереження, розташованих в приміщенні НК "Джос" за участі ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 Під час перегляду наданих копій відеофайлів встановлено факти негідної працівника поліції поведінки у побуті .

За результатами комісійного перегляду відеозаписів складено акт від 24 квітня 2018 року (а.с.95).

В той же час, у вищевказаному висновку комісія зазначила, що в межах проведеного службового розслідування підтвердити інформацію щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, ОСОБА_12В, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 працівниками охорони нічного клубу "Джос" у ніч з 24 березня 2018 року по 25 березня 2018 року, 26 березня 2018 року не вбачається можливим у зв'язку із суттєвими розбіжностями в поясненнях опитаних сторін та відсутністю відеозйомки подій. Наявність або відсутність складу злочину в діях осіб, причетних до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, ОСОБА_12В, ОСОБА_11 та ОСОБА_10, буде встановлено за результатами розгляду кримінальних проваджень №0000892, №0000893, №0000894 та №0000895 органами досудового слідства та суду. Оперуповноважений відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді - стан після ЗЧМТ (24 березня 2018 року) струс головного мозку отримав 24 березня 2018 року в період проходження служби не при виконанні службових обов'язків.

За порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, пункту 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179 "Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських", оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 рекомендовано звільнити зі служби в поліції (а.с.65).

08 травня 2018 року наказом ГУНП в Полтавській області №762 за порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, пункту 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, на оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України (а.с.102-103).

Наказом ГУНП в Полтавській області від 15 травня 2018 року №220 о/с капітана поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.124).

Згідно Службової характеристики оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 від 26 квітня 2018 року за період проходження служби та в займаній посаді зарекомендував себе посереднім працівником. В роботі показує себе невимогливим до себе, безініціативним та має низьку працездатність. До вказівок керівництва ставиться безвідповідально, на зауваження і критику не реагує (а.с.96).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV. Крім того, позивач ознайомлений із Правилами етичної поведінки поліцейських під підпис. В той же час, поведінка поліцейських за тих обставин, що відбулися, не може посилювати авторитет та довіру громадян до поліції.

Позивач, маючи усі можливості не допустити чи хоча б "розірвати" скоєння вчинку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на поліцейського обов'язкам, фактично підтримав, продовжив та завершив його.

Також суд першої інстанції вказав, що предметом доказування у цій справи є обставини правомірності звільнення позивача за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII.

При цьому суд наголосив, що в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. Наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2016 року №580-VIII (далі Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі Дисциплінарний статут) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29 липня 1991 року.

Положеннями частини першої статті 1 Закону № 580-VIII передбачено, що національна поліція України (далі поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За змістом частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Розділу ХІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 580-VIII визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських є Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706.

Метою цих Правил є врегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції (пункт 2 розділу I "Загальні положення" Правил етичної поведінки поліцейських).

Відповідно до пунктів 3 та 4 розділу IV "Взаємодія поліції із громадськістю та іншими державними органами" Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Таким чином, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі ОВС) при його проведенні встановлений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року №230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції).

Відповідно до пункту 5.1 Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць, а відповідно до пункту 5.3 - завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі висновок службового розслідування).

Колегія суддів зазначає, що положення п.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обовязок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

З огляду на обставини, які встановлені службовим розслідуванням, відповідачем було зроблено висновок про порушення позивачем статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.3 р.1У Правил етичної поведінки поліцейських, , затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179, що виразились у вчинені дій, які несумісні з вимогами, які пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського.

Колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у рішення від 12 січня 2012 року (остаточне 12 квітня 2012 року) у справі "Горовенки та Бугара проти України" зазначив: уряди та правоохоронні органи забезпечують те, щоб усі посадові особи з підтримання правопорядку мали відповідні моральні, фізичні та психологічні якості для ефективного виконання своїх функцій і проходили безперервну та ретельну професійну підготовку. Необхідно періодично здійснювати перевірку їхньої придатності для виконання таких функцій.

Від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (див., mutatis mutandis, рішення від 17.06.2008 у справі "ОСОБА_20 проти Туреччини" (Abdullah Yilmaz v. Turkey), заява № 21899/02, пункти 56-57).

У статті 64 Закону № 580-VIII наведено текст присяги працівника поліції: "усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".

Отже, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги. У зв'язку з чим, складаючи присягу, працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Під порушенням присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Даний правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справі №824/227/17-а (номер провадження К/9901/27834/18).

Беручи до уваги вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі № 1640/2699/18 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі № 1640/2699/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_21
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_22 ОСОБА_23