Справа № 160/9443/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року Справа № 160/9443/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Трайдук С.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Д" до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 31.05.2018 року № 4-4701-9-3, складений відносно ТОВ "Трубопластика Д".
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було складено направлення від 15.05.2018 року за вих.№ 4-4153-9-3 на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо стану виконання припису від 09.02.2017 року № 4-829-9-3, виданого за результатами акту планової перевірки від 30.01.2017 - 03.02.2017 р. ТОВ "Трубопластика Д". Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області вийшла за межі наданих повноважень та видала протиправний наказ від 15.05.2018 року, на підставі якого було видано направлення від 15.05.2018 року за вих.№ 4-4153-9-3. Проте рішенням суду, яке набрало законної сили, було визнано протиправним та скасовано наказ від 15.05.2018 року № 392-П, а отже оскаржуваний припис, який винесено на підставі скасованого наказу є протиправним та підлягає також скасуванню.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні предявлені позовні вимоги не визнала та зазначила, що підставою для визнання припису від 15.05.2018 р. № 4-4153-9-3 протиправним та таким, що підлягає скасуванню позивач зазначив набрання чинності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року у справі № 804/4605/18 за позовом ТОВ «Трубопластика Д» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про скасування наказу та визнання дій протиправними. Натомість, вказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 804/4605/18 оскаржено Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 31.05.2018 року № 4-4701-9-3, складений відносно ТОВ "Трубопластика Д" є цілком законим та вірним. За таких обставин, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як видно з вказаного направлення, підставою для проведення вказаної перевірки є наказ Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 15.05.2018 року №392-П.
Так, у період з 22 по 23 травня 2018 року посадовими особами відповідача було проведено плановий (позаплановий) захід державного нагляду (контролю) щодо додержанням субєктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, порушення виявлені під час перевірки знайшли своє відображення в акті №224/9-7/18 від 23.05.2018 року.
На підставі висновків вказаного акту відповідачем було винесено припис від 31.05.2018 року №4-4701-9-3.
Правомірність та обґрунтованість припису від 31.05.2018 року №4-4701-9-3 є предметом позову, який надано на вирішення суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі Закон).
Відповідно до ст.1 Закону державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»
Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, імя та по батькові і засвідчується печаткою.
Отже, для проведення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, на підставі якого формується направлення на проведення позапланового заходу.
З матеріалів справи видно, що передумовою для проведення позапланової перевірки позивача, та складання в подальшому оскаржуваного припису від 31.05.2018 року №-4701-9-3 є саме наказ від 15.05.2018 р. №392-П.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року по справі №804/4605/18, яке набрало законної сили 04 березня 2019 року, було визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 15.05.2018 р. №392-П.
Враховуючи викладене, наказ від 15.05.2018 р. №392-П було скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили, а отже припис, винесений на підставі проведеного позапланового заходу від 31.05.2018 року №4-4701-9-3 є також протиправним.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, суд вважає, що спірний припис від 31.05.2018 року №4-4701-9-3 винесений не на підставі та не у спосіб, передбачений чинним законодавством, а отже підлягає скасуванню.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так позивач зазначає, що витрати на адвокатську допомогу здійснювалися за ставкою 400 грн./год.
Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов'язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов'язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.
Частиною 5 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Натомість, матеріали справи не містять доказів укладання договору про правничу/юридичну допомогу, актів здачі/прийняття виконаних робіт, та підтвердження оплати адвокатської допомоги, а отже у суду відсутня можливість встановити обсяг та вартість виконання адвокатом правової допомоги, та підстави її надання.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 1 762 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №372 від 20.12.2018 року, який наявний в матеріалах справи, тому судовий збір у сумі 1 762 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України,-

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 31.05.2018 року № 4-4701-9-3, складений відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Д".
Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Д" судові витрати по справі у розмірі 1 762 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 05.04.2019 року.

Суддя ОСОБА_3