Справа № 334/3403/18(2-а/334/207/18)
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 квітня 2019 року

Київ

справа №334/3403/18(2-а/334/207/18)

адміністративне провадження №К/9901/9738/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Запорізької митниці ДФС на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 334/3403/18 (2-а/334/207/18) за позовом ОСОБА_2 до в.о. заступника начальника Запорізької митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Зарубіна Бориса Олександровича про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до в.о. заступника начальника Запорізької митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Зарубіна Бориса Олександровича про скасування постанови про порушення митних правил задоволено.

Запорізька митниця ДФС, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, після отримання 07 листопада 2018 року його копії, 16 січня 2019 року звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України (в редакції з 15.12.2017) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року визнано неповажними підстави наведені скаржником для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки повернення попередньоподаної апеляційної скарги з підстав не надання документу, який підтверджує факт сплати судового збору, не може бути визнано об'єктивними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, адже такі причини є суто суб'єктивними та свідчать виключно про неналежні дії/бездіяльність скаржника щодо оформлення та направлення документів до суду.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року скаржником отримано 31 січня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

11 лютого 2019 року скаржник звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, у якому зазначає про те, що судом першої інстанції не було виконано вимоги процесуального законодавства щодо доведення до особи судового рішення по справі, у зв'язку з чим, Запорізька митниця ДФС була позбавлена можливості виконати вимоги законодавства щодо дотримання процесуальних строків на апеляційне оскарження.

Проте, суд апеляційної інстанції не визнав поважними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження наведені скаржником у клопотанні, виходячи з того, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції відповідачем отримано 07 листопада 2018 року..

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

А відтак, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 334/3403/18 (2-а/334/207/18) у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Запорізької митниці ДФС було відмовлено.

Не погодившись з постановленою апеляційним судом ухвалою, Запорізька митниця ДФС звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

В свою чергу, у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Водночас за приписами пункту п'ятого частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

В свою чергу згідно з пунктом другим частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п'ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

При цьому у відповідності з положеннями частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).

Також статтею 44 КАС України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п'ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього відповідач як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Більше того відповідач у межах встановленого судом строку не усунув недоліки апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права і дійшов обґрунтованого висновку про неповажний характер вказаних відповідачем підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

За таких обставин, подана Головним управлінням ДФС у Миколаївській області на ухвалу П'ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини 1 та частини 2 статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на ухвалу П'ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 814/1474/17.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко