Справа № 813/3816/16
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2019 року

Київ

справа №813/3816/16

адміністративне провадження №К/9901/33833/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №813/3816/17

за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Львівської митниці Державної фіскальної служби України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року (постановлену у складі: головуючого судді - Гулика А.Г.) та на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Гулида Р.М., суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 16893 грн 24 коп.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року у справі №813/6446/13-а адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці Міндоходів № 224-о від 15.07.2013, поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів з 16 липня 2013 року, рішення суду в частині поновлення звернуто до негайного виконання. Позивач зазначає, що його поновлено на роботі відповідно до наказу №301-о від 05 березня 2014 року, але не виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, який утворився у зв'язку з невиконанням відповідачем постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2013 у справі №813/6446/13-а. Тому, позивач просить суд стягнути з Львівської митниці ДФС на його користь середньомісячний заробіток за час затримки виконання рішення суду з 07 жовтня 2013 року по 05 березня 2014 року в розмірі 16893 грн 24 коп. з врахуванням всіх обов'язкових платежів та зборів, які підлягають відрахуванню із заробітної плати. Вважає, що відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу за весь час невиконання рішення суду.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 20 грудня 2016 року Львівський окружний адміністративний суд ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час затримки виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року у справі №813/6446/13-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 08 жовтня 2013 року по 04 березня 2014 року у сумі 14468 грн 48 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

У задоволенні решти позову відмовити.

4. Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив затримку виконання судового рішення, яке підлягало негайному виконанню, відтак порушив охоронювані законом трудові права ОСОБА_2 У зв'язку з цим, права поновленого судом на роботі ОСОБА_2 необхідно відновити у передбачений статтею 236 КЗпП України спосіб, - шляхом стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 28 березня 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення у справі №813/3816/16 - без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 18 квітня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Львівської митниці Державної фіскальної служби України.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року. Прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Львівської митниці Державної фіскальної служби України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року та на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року.

8. 05 березня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

9. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідача у справі):

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

Львівська митниця Державної фіскальної служби України зазначає, що обов'язок виплати середнього заробітку на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України настає у разі допущення затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення суду про поновлення на роботі. Право на поновлення носить приватний характер і не може бути реалізованим без волі працівника. Отже, вини Львівської митниці ДФС у затримці виконання рішення щодо поновлення на посаді ОСОБА_2 не має.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом Львівської митниці Міндоходів від 15 липня 2013 року №224-о ОСОБА_2 звільнено 15 липня 2013 року із займаної посади старшого інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів .

11. Вважаючи вказаний наказ незаконним, позивач оскаржив його у судовому порядку.

12. За результатами розгляду відповідного позову, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року у справі №813/6446/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці Міндоходів №224-о від 15 липня 2013 року, поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів з 16 липня 2013 року. Рішення суду в частині поновлення позивача на посаді звернуто до негайного виконання.

13. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2014 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі №813/6446/13-а скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

14. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі №813/4688/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці Міндоходів №224-о від 15 липня 2013 року, поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів з 16 липня 2013 року. Рішення суду в частині поновлення звернуто до негайного виконання.

15. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2016 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року залишено без змін.

16. В подальшому наказом Львівської митниці Міндоходів від 05 березня 2014 року ОСОБА_2 поновлено на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів з 16 липня 2013 року.

17. З огляду на затримку у виконанні судового рішення, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Конституція України.

18.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

19.1. Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

19.2. Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

19.3. Пункт сьомий частини першої статті 7. Принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є обов'язковість судових рішень.

19.4. Пункт третій частини першої статті 256. Негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

20. Кодекс законів про працю України, введений в дію з 1 червня 1972 року Законом Української РСР від 10 грудня 1971 року №322-VIII.

20.1. Стаття 236. У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

22. Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивач має право відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

23. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

24. Аналіз правових норм чинного законодавства, що регулює правовідносини в сфері проходження громадянами публічної служби та звільнення з публічної служби, дає підстави для висновку, що рішення судів про поновлення на роботі є обов'язковими та виконуються негайно.

25. Враховуючи те, що постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року у справі №813/6446/13-а про поновлення ОСОБА_2 на посаді виконано лише 05 березня 2014 року, суди обґрунтовано стягнули за період з 08 жовтня 2013 року по 04 березня 2014 року середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України.

26. Вищевказана стаття КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, зокрема - пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

27. Правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

28. Наведене спростовує доводи касатора про те, що позивач повинен був вчиняти активні дії щодо його поновлення на роботі.

29. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі №813/3816/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх