Справа № 0440/6302/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6302/18

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року (головуючий суддя: Боженко Н.В) по адміністративній справі № 0440/6302/18

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21.08.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить визнати протиправною відмову та зобов`язати відповідача починаючи з 01.10.2017 року провести перерахунок та виплатити йому пенсію, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-XII), і в подальшому проводити нарахування та виплату пенсії, згідно чинного законодавства України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірними висновками суду щодо відсутності підстав для здійснення перерахунку призначеної йому пенсії за Законом №796-XII, виходячи з приписів ч. 3 ст. 59 даного Закону, оскільки вважає, що він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та мав статус військовослужбовця, так як був призваний на військові збори, а тому має право користуватися гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями, у тому числі і гарантіями щодо розміру пенсії.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року відповідає в повній мірі, а вимоги апеляційної скарги є не обґрунтованими з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи I категорії, має II групу інвалідності, що підтверджується посвідченнями Серії НОМЕР_1 від 28.04.1998 року, Серії НОМЕР_2 від 04.07.2016 року (а.с.10,11), перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 796-XII.

28.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою від 25.03.2018 року, в якій просив ,починаючи з 01.10.2017 року, здійснити перерахунок призначеної йому пенсії шляхом її обчислення виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року, виходячи з положень ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII (а.с.14).

Листом №П 4947-18 від 25.04.2018 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у здійсненні зазначеного перерахунку позивачу відмовило з посиланням на те, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, тому дія норми ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII та постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року, з урахуванням внесених постановою Кабінету Міністрів України №851 від 15.11.2017 року змін, на нього не поширюється (а.с.12,13).

Не погодившись з даними обставинами позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Реалізація конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом № 796-XII.

Частиною 3 ст. 59 Закону № 796-XII (в редакції Закону України № 231-V від 05.10.2006 року, що діяла до 01.10.2017 року) визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Починаючи з 01.10.2017 року редакція вказаної норми змінена Законом України №2148-VIII від 03.10.2017 року, та з даного часу викладена у наступній редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином редакція вказаної норми розширює випадки, у яких особи отримали інвалідність додавши участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, та участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. При цьому, нова редакція не розширює коло осіб, визначаючи випадки здійснення зазначеного перерахунку виключно за умови проходження дійсної строкової служби.

Аналогічні приписи визначені п. 9-1 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року, який також дії з 01.10.2017 року.

Зазначену правову позицію висловлено також Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в постановах від 06.03.2019 року по справі №2540/2495/18 (К/9901/ 68404/18), від 26.03.2019 року по справі №816/99/18 (К/9901/53192/18).

Наявними в матеріалах справи довідками Жовтневого районного військового комісаріату м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та Жовтнево Тернівського об`єднаного районного військового комісаріату м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №1/9 від 11.04.2016 року підтверджується, що позивач проходив військову службу в Радянській Армії в період з 02.11.1972 року по 04.11.1974 року, а в період з 30.04.1986 року по 31.05.1986 року був призваний на військові збори та приймав участь як військовослужбовець в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі Військової частини 18576 (а.с.20, 33, 34).

Оскільки на час участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він не проходив дійсну строкову службу, є вірними висновки суду першої інстанції, що положення ч.3 ст.59 Закону № 796-XII на нього не розповсюджуються.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі з`ясовано обставини справи, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року по адміністративній справі № 0440/6302/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 квітня 2019 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 23 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай