Справа № 540/248/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/248/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Кукульник Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі, в якому просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати протиправним дії (бездіяльність) ДФС України щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 66737 від 16.09.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 66737 від 16.09.207 року подану ФОП ОСОБА_1

Ухвалою від 26 лютого 2019 року провадження у справі відкрито.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в адміністративному позові зазначив, що за результатами здійснення фінансово - господарської діяльності позивачем було виписано на покупця ПП «Артек-Союз» податкову накладну від 16.09.2017 року №66737 на суму, з урахуванням податку на додану вартість у розмірі 683500,00 грн., з яких 113916,67 грн. ПДВ. 15.10.2017 року податкова накладна була направлена до ДФС України для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, але за результатами обробки в реєстрації податкової накладної було відмовлено. 20.09.2018 року позивач надав запитувану відповідачем інформацію та документацію, проте 14.09.2018 року комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови такій реєстрації було прийняте рішення про «відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав «не надання платником податку копій документів». Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними оскільки, ФОП ОСОБА_1 надало відповідачу усі документи, які є у підприємства в наявності, і які підтверджують надання послуг ПП «Артек-Союз». Позовні вимоги мотивовані тим, що винесені комісією спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є необґрунтованими, оскільки не містять в собі чіткої підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, в рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких документів не вистачає для прийняття належного рішення. Позивач зазначає, що у свою чергу, це позбавило його можливості надати ті документи, яких, на думку відповідача, не вистачало. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявився, про день ,час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримував, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

14 березня 2019 року відповідач-1 подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає з таких підстав, що позивачем направлено до Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. За результатом розгляду яких Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Таким чином, вимога щодо зобовязання ДФС України зареєструвати податкову накладну, є передчасною, оскільки необхідно дослідити підстави відмови в реєстрації податкової накладеної Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини: 14.11.2003 року ФОП ОСОБА_1 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності позивача 46.31 оптова торгівля фруктами й овочами, 46.32 оптова торгівля мясом і мясними продуктами, 46.33 оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, 46.34 оптова торгівля напоями, 46.36 оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, 46.37 оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами, 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

27.07.2017 року між ПП «Артек-Союз» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір №2707/17, відповідно до умов якого постачальник передає у валсінсть замовника продукти харчові для господарих цілей згідно специфікації.

Відповідно до специфікації до договору поставки ФОП ОСОБА_1 повинен поставляти ПП «Артек-Союз» свинину 2 кат., яловичину 1 кат. та печінку яловичу.

Відповідно до платіжного доручення № 1375 від 01.09.2017 року ПП «Артек-Союз» перераховано ФОП ОСОБА_1 за продукти по рф-00033737 від 01.09.207 року 683500,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % 113916,67 грн.

На підставі зазначеного договору були надані послуги про що свідчать копії накладних, товарно-транспортних накладних, та, серед інших, виписана податкова накладна №66737 від 16.09.2017 р. на суму 683500,00 грн., з урахуванням ПДВ, які у відповідності до вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України направлено 15.10.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанцій від № 1 від 11.10.2017 року Державної фіскальної служби України податкова накладна доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України, але її реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ. В квитанції зазначено, що "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано надати додаткові пояснення та документи, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На виконання п.п.201.16.2 п.201.16. ст.201 ПКУ на адресу податкового органу від 13.09.2018 ФОП ОСОБА_1 повідомленням № 123 «Про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрація яких зупинена» направлено на комісію Головного управління ДФС України у Херсонській області, Автномній Республіці Крим та м.Севастополі подано копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено для підтвердження реальності здійснення операцій, а саме відомості про надання послуг охолодження та штатний розпис ФОП ОСОБА_1, видаткова накладна № РН-0000184 від 28.04.2017 року ФОП ОСОБА_1, видаткова накладна РН-0000041 від 17.08.2017 року постачальник ТОВ «УГЕЗ» ТТН № НОМЕР_1 від 17.08.2017 вантажовідпрвник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 17.08.2017 року № 41, видаткова накладна № РН-0000043 від 18.08.2017 року постачальник ТОВ «УГЕЗ» ТТН № НОМЕР_2 від 18.08.2017 року вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», видаткова накладна № РН-0000042 від 18.08.2017 р. постачальник ТОВ «УГЕЗ», ТТН № НОМЕР_3 від 18.08.2017 р. вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 18.08.2017 р. № 42, видаткова накладна № РН-0000044 від 19.08.2017 р. постачальник ТОВ «УГЕЗ», ТТН № НОМЕР_4 від 19.08.2017 р. вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 19.08.2017 р. № 42, видаткова накладна № РН-0000046 від 23.08.2017 р. постачальник ТОВ «УГЕЗ», ТТН № НОМЕР_5 від 23.08.2017 р. вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 23.08.2017 р. № 46, видаткова накладна № РН-0000047 від 29.08.2017 р. постачальник ТОВ «УГЕЗ», ТТН № НОМЕР_6 від 29.08.2017 р. вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 29.08.2017 р. № 47, видаткові накладні та ТТН на відвантаження в адресу ПП «Артек-Союз» за вересень 2017 р., витяг з ЄДРПОУ, договір надання послуг по охолодження від 07.12.2016 р. з ТОВ «Херсонхолод», акт санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта від 16.03.2017 року № 05-1-16/552, експлуатаційний дозвіл від 09.12.2016 № 21-19-82, договір приєднання до регламенту авторизованого електронного майданчику «Держзакупівлі. онлайн» № 12012016-2 від 12.01.2016 р., штатний розпис ФОП ОСОБА_1 від 31.07.2017 р., договір купівлі-продажу від 27.07.2017 р. № 27/07/17 укладений з ПП «Артек-Союз», договір купівлі-продажу від 01.08.2017 р. з ФОП ОСОБА_2, договір № 01-06/17 від 01.06.2017 р. укладений з ТОВ «ТК-Віакон», видаткова накладна № 541 від 31.07.2017 постачальник ТОВ «ТК-Віакон», ТТН № 541 від 31.07.2017 р. вантажовідправник ТОВ «ТК-Віакон», декларація виробника від 11.07.2017 року № 4152 виробник «Козятинський мясокомбінат», пояснення до ПН № 66737 від 16.09.2017 року, податкова накладна від 16.09.2017 року № 66737, договір від 15.08.2017 року № 15/08-1 постачальник ТОВ «УГЕЗ».

За результатами розгляду наданих документів комісією Головного управління ДФС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі прийнято рішення від 14.09.2018 року № 916748/НОМЕР_7 про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.09.2017 року № 66737.

ФОП ОСОБА_1 вважає рішення Державної фіскальної служби від 14.09.2018 року № 916748/НОМЕР_7, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, необґрунтованим і безпідставним, тому звернулося до суду з адміністративним позовом.

Оскільки обставини зупинення реєстрації п/п та вимог фіскального органу щодо надання документів надалі стали підставою для відмови у реєстрації п/н та прийняття оскаржуваних у цьому аспекті рішень, суд зазначає наступне: так, відповідно до п. 201.16. ПК України, на яку у квитанції послався фіскальний орган, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В даному випадку ФОП ОСОБА_1 надіслана квитанція від 11.10.2017 року.

Зі змісту даної квитанції по податковій накладній вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом п.6 Критеріїв ризиковості платника податку.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним не зазначено у квитанції від 11.10.2017 року конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Виходячи з положень п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567, Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема, обсяг постачання товару/послуг, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 року в отриманих податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податків за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Водночас, відповідно до п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються, крім іншого: номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Критерії оцінки рішень та дій суб'єктів владних повноважень визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції з 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, крім іншого: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо.

Окрім того, відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаних норм у сукупності дає підстави для висновку, що суб'єкт владних повноважень не має права, обґрунтовуючи правомірність свого рішення чи дій, посилатися на докази та обставини, які не враховувалися ним при ухваленні рішення чи вчиненні дій, тобто вчинені дії, оскаржувані рішення оцінюються судом виходячи з доведеності з боку фіскального органу тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), які наведені у відповідному рішенні, стали підставою та покладені в основу вчинюваних дій, а не знайдені/вишукані пізніше, що забезпечує при вирішенні спірних взаємовідносин дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК України, позивачем були надіслані дані до Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі копії документів та пояснення до господарських операцій з надання послуг ПП «Артек-Союз» та податкову накладну №66737 від 16.09.2017 року для направлення для Комісії Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.

Дані документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних. Однак, 14.09.2018 року Комісія Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі прийняла рішення №916748/НОМЕР_7, якими відмовлено в реєстрації податкової накладної № № 66737 від 16.09.2017 року.

Суд зазначає, що рішення комісії від 14.09.2018 року №916748/НОМЕР_7, якими відмовлено в реєстрації податкової накладної № 66737 від 16.09.2017 року, не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення комісії Державної фіскальної служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Виходячи з вищевикладеного, оскаржувані рішення комісії не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною у реєстрації якої відмовлено.

Господарські операції, за результатами яких видано податкову накладну підтверджено належними доказами.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ПП «Артек-Союз» та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №66737 від 16.09.2017 року.

Суд також зазначає, що оскаржуване рішення комісії Державної фіскальної служби України від 14.09.2018 року №916748/НОМЕР_8 є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Фактично суд зв'язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 11 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конвенційний принцип "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Частиною 2 ст. 162 КАС передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення від 14.09.2018 року № 916748/НОМЕР_7 винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування рішення до Державної фіскальної служби України, однак з матеріалів справи вбачається, що належним відповідачем по даній вимозі є Головне управління Державної фіскальної служби в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі так як позивачем направлено до Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, яких зупинено. За результатом розгляду яких Головним управлінням Державної фіскальної служби в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі прийнято спірне рішення №916748/НОМЕР_8 від 14.09.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №66737 від 16.09.2017 року.

В судовому засіданні 16 квітня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі про визнання дій протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та скасувати рішення №916748/НОМЕР_8 від 14.09.2018 року Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, пр. Ушакова, 75, ) щодо відмови в реєстрації податкової накладної за № 66737 від 16.09.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, індивідуальний податкови номер НОМЕР_7).

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 66737 від 16.09.2017 року, подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, індивідуальний податкови номер НОМЕР_7).

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, пр. Ушакова, 75, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, індивідуальний податкови номер НОМЕР_7) судовий збір у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн.

В іншій частні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 квітня 2019 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 111000000