Справа № 686/21012/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/21012/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мороз В.О.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

10 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2017 року (прийняте у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

позивач 26.10.2017 звернувся із адміністративним позовом до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в якому просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця за ст.37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу";

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити та виплачувати з 18.10.2017 пенсію по інвалідності відповідно до ч.7-12 ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2017 позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії державного службовця за ст.37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити та виплачувати ОСОБА_2 з 18.10.2017 пенсію по інвалідності відповідно до ч.7-12 ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 не передбачено призначення пенсій по інвалідності .

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

03.04.2019 до суду надійшло клопотання Головного управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.04.2019 про заміну відповідача у справі, а саме Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому замінити на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід вказати наступне.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 №821 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Згідно з витягом з ЄДРПОУ Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з 12.04.2018 припинено.

Таким чином, клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про заміну відповідача підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача по справі № 686/21012/17 - Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

З 27.05.2014, у зв'язку з наявністю ОСОБА_2 2-ї групи інвалідності, управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому їй призначено пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

03.05.2017 ОСОБА_2 звільнено із посади заступника начальника управління платежів до пенсійної системи та захисту прав застрахованих осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Дану посаду віднесено до категорій посад державних службовців.

Стаж роботи ОСОБА_2 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" становить понад 10 років, що вбачається із копії трудової книжки.

18.10.2017 ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про припинення пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та призначення пенсії по інвалідності за нормами ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

19.10.2017 листом №438/Д-12 відповідач відмовив їй у призначенні пенсії по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу".

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач є інвалідом 2 групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді віднесеній до посад державних службовців, а тому наявні правові підстави для призначення останній пенсію по інвалідності відповідно до ч.7-12 ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною 3 ст. 291 КАС України вказано, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Постановою ОСОБА_3 Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 прийнято рішення про задоволення позову, зазначивши, що висновки ОСОБА_3 Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справа щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами призначити пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Оскільки, дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, судом при вирішенні даної справи мають бути враховані правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №822/524/18 (Пз/9901/23/18).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби (…).

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв'язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Судом установлено, що трудовий стаж позивачки на державній службі становить понад 10 років, вона є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія АВ № 0944611, виданої 19.07.2017.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про заміну відповідача задовольнити.

Замінити відповідача по справі № 686/21012/17 - Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5