Справа № 1.380.2019.001170
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.001170
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді- Кухар Н.А.

секретар судового засідання Шавель М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Львівської обласної ради до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби, за участю третьої особи головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Львівська обласна рада (79008, вул.Винниченка, 18, м.Львів) звернулася в суд з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту Міністерства юстиції України (01001, вул.Городецького,13, м.Київ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.02.2019 року ВП № 57845998 про накладення штрафу у сумі 5 100 грн. за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Ухвалою від 19.03.2019 року позовна заява залишена без руху.

02.04.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1.

Протокольною ухвалою від 11.04.2019 року проведено заміну відповідача на Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби (01001, вул.Городецького, 13, м.Київ).

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою встановлено, що боржнику необхідно виконати рішення протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити. Зазначає, що така ухвала позивачем отримана 06.02.2019 року, відтак, винесена постанова 12.02.2019 року про накладення штрафу є передчасно, безпідставною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Представник позивача в судових засіданнях 09.04,11.04 та 18.04.2019 р. позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.04.2019 року позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення штрафу, оскільки у строк визначений у постанові про відкриття провадження Львівською обласною радою не виконано рішення суду.

Представники сторін належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не зявилась, належно повідомлена про день та час розгляду справи, про що свідчить телефонограма.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності курєром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом звязку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши вступне слово представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Львівським окружним адміністративним судом 12.10.2018 року видано виконавчий лист №813/688/18, відповідно до якого Львівську обласну раду зобовязано повторно розглянути на пленарному засіднні сесії Львівської обласної ради проект рішення «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області ТОВ «Мисливське господарство «Надбужжя».

18.12.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57845998 з виконання виконавчого листа від 12.10.2018 року №813/688/18 виданого Львівським окружним адміністративним судом, якою встановлено, що боржнику необхідно виконати рішення протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити Відділ з дорученням підтверджуючих документів.

12.02.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн. за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, згідно з якою станом на 12.02.2019 року боржником не представлено документів щодо виконання судового рішення або причин його невиконання, не повідомлено при виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення тощо.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Суб'єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб'єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону).

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 18.12.2018 року та встановлено необхідність виконати рішення протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанова про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим поштовим відправленням, то доказам на підтвердження отримання такої постанови є повідомлення про вручення.

У представника відповідача суд витребовував повідомлення про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження для підтвердження отримання постанови Львівською обласною радою, однак таке представником відповідача подано не було. Суд вважає неналежним доказом вручення поштового відправлення витяг з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення, так як, як суд зазначав вище, належним доказам на підтвердження отримання такої постанови є повідомлення про вручення.

В матеріалах справи міститься конверт на якому згідно штампу Укрпошти, постанову від 18.12.2018 ВП № 57845998 про відкриття виконавчого провадження скеровано відповідачем до Львівської обласної ради 17.01.2019 року.

Львівська обласна рада отримала вказану постанову 06.02.2019 року про що свідчить вхідний номер постанови № 02-638 від 06.02.2019 року.

Листом від 14.02.2019 № 02-вих-116 позивач, з долученням підтверджуючих документів, повідомила головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо термінів та стану виконання вимог постанови, зокрема, про те, що на черговому пленарному засіданні сесії Львівської обласної ради буде повторно розглянуто проект рішення «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області ТОВ «Мисливське господарство «Надбужжя».

Відтак, на підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України станом на 12.02.2019 року не було правових підстав для винесення постанови про накладення штрафу.

Суд звертає увагу, що на І пленарному засіданні ХІХ чергової сесії Львівської обласної ради розглянуто питання «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області ТзОВ «Мисливське господарство «НАДБУЖЖЯ» про що позивач листом від 22.03.2019 року №02-вих.290 повідомив головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На думку суду, відповідач не довів, що діяв з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та вимог законодавства України.

Таким чином, оскаржена постанова є такою, що підлягає скасуванню.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Львівської обласної ради (79008, вул.Винниченка, 18, м.Львів) до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби (01001, вул.Городецького,13, м.Київ), за участю третьої особи головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 (01001, вул.Городецького,13, м.Київ) про визнання протиправною і скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.02.2019 року ВП № 57845998 про накладення штрафу у сумі 5 100 грн. за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Кухар Н.А.