Справа № 1.380.2019.000736
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000736
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представник позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3, Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду згідно з уточненою позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі ГУ ПФ України у Львівській області, Відповідач), в якій просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у поверненні ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1 % від вартості обєкта купівлі-продажу, що становить 9865,68 грн.;
- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення ОСОБА_3 з державного бюджету помилково сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 9865,68 грн.
Згідно з ухвалою судді від 20.02.2019 позовну заяву залишено без руху та надано Позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 11.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно судом до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області (надалі УДКС України у Галицькому районі м. Львова Львівської області, Третя особа).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.12.2018 Позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири набув право власності на квартиру АДРЕСА_1. Зазначає, що однією з обовязкових підстав для посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу нерухомого майна є внесення особою, яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії, збору на обовязкове державне пенсійне страхування. Перед укладенням договору купівлі-продажу Позивач сплатив збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості, що складає 9865,68 грн. В той же час, Позивач вказує на те, що житло ним придбавалось вперше, а тому відповідно до положень пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» він не є платником відповідного збору, а відтак не повинен був сплачувати такий. З наведених підстав, Позивач звертався до ГУ ПФ України у Львівській області із заявою в якій просив сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9865,68 грн., сплаченого згідно з квитанції від 13.12.2018 № 88. За результатами розгляду заяви, ГУ ПФ України у Львівській області відмовило Позивачу з тих підстав, що у Пенсійного фонду України відсутні відомості про те, що житло Позивачем придбане вперше.
Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 41-43), в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що органи ГУ ПФ України у Львівській області не володіє інформацією щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, а тому не має можливості встановити факт придбання житла фізичними особами вперше. Поряд з цим, громадяни, які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Вважає, що питання звільнення від сплати збору повинно було вирішуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору.
08.04.2019 на адресу суду надійшли від УДКС України у Галицькому районі м. Львова Львівської області пояснення щодо позову (арк. справи 44-46). Зазначає, що саме органи Пенсійного фонду України контролюють надходження до бюджету збору на обовязкове державне пенсійне страхування, зокрема, з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна. Вказує на те, що для повернення Позивачу помилково сплачених коштів Відповідач має звернутися з відповідним поданням до УДКС України у Галицькому районі м. Львова Львівської області.
У судовому засіданні, яке відбулося 18.04.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в уточненій позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.
У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Третя особа у судове засідання явки уповноваженого представника не забезпечила, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
07.06.2018 між ОСОБА_3 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Такий договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 5161 (арк. справи 12-16).
Відповідно до наявної в матеріалах копії з квитанції від 13.12.2018 № 88, ОСОБА_3 сплачено збір з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, у розмірі 1% від вартості обєкта купівлі-продажу, що становить 9865,68 грн. (арк. справи 11б).
Позивач звертався до ГУ ПФ України у Львівській області із заявою в якій просив сформувати та подати до УДКС України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9865,68 грн., сплаченого згідно з квитанції від 13.12.2018 № 88.
За результатами розгляду заяви, ГУ ПФ України у Львівській області надало відповідь, оформлену листом від 17.01.2019 за № 1376/05-78, в якій повідомила Позивача про наступне. Пенсійний фонд України та його органи не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а видача довідок щодо звільнення від сплати збору осіб, які придбавають майно вперше, не належить до його компетенції. У разі надання органам Пенсійного фонду відповідного документа про визнання громадянина особою, що придбаває нерухоме майно вперше, виданого органом, до компетенції якого це відноситься, він буде звільнений від сплати судового збору. Враховуючи, що в даний час такого органу не існує, особу що придбаває житло вперше, може бути визнано в судовому порядку. Крім того, сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти були зараховані на рахунок загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет, що вказує на відсутність правових підстав для повернення вищевказаних коштів (арк. справи 20-21).
Незгода Позивача із відмовою Відповідача сформувати та подати до УДКС України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 9865,68 грн., з огляду на придбання ним житла вперше, стала підставою для звернення ОСОБА_3 до суду.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог, виходить з того, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування визначено підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший обєкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Згідно з пунктом 8 статті 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» обєктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Ставки збору на обовязкове державне пенсійне страхування для таких субєктів встановлюються у розмірі 1 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону (пункт 10 статті 4 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування»).
Питання сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 (надалі - Порядок №1740).
Відповідно до пункту 15-1 Порядку № 1740, збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший обєкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Пунктом 15-3 Порядку № 1740 визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
З аналізу наведених норм видно, що із загального правила про обовязковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Суд встановив, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2018 набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.
Як зазначено у позові, нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2018 придбано ОСОБА_3 вперше.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта № 149768702 від 17.12.2018 (арк. справи 18-19) встановлено, що відомості про наявність у власності ОСОБА_3 іншого нерухомого майна (житла) чи придбання позивачем такого майна, ніж придбаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2018, - відсутні.
Відповідач у справі, на якого згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) покладено обовязок доказування, не надав суду доказів, які б підтверджували придбання ОСОБА_3 нерухомого майна не вперше.
Таким чином, за відсутності протилежного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 укладаючи 13.12.2018 договір купівлі-продажу квартири, придбав житло вперше, а тому звільняється від сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 (надалі - Порядок).
Зокрема, пунктом 5 цього Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обовязковим зазначенням наступної інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (субєкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, імя, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.
Подання у довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ. Або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Отже, враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обовязкового пенсійного страхування є Відповідач, суд зазначає, що саме такий наділений обовязком щодо формування до органу Казначейства подання про повернення коштів.
За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права Позивача є зобовязання Відповідача сформувати та внести подання до УДКС України у Галицькому районі м. Львова Львівської області про повернення ОСОБА_3 суми збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості у розмірі 9865,68 грн., сплаченого згідно з квитанції від 13.12.2018 № 88.
Щодо посилання Відповідача на відсутність інформації у ГУ ПФ України у Львівській області про те, чи вперше особа придбала нерухомість, суд зазначає, що відсутність такої інформації не є підставою для позбавлення законодавчо встановлених пільг по сплаті на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та покладення на особу обовязку по сплаті такого платежу без наявності відповідних доказів.
Оскільки саме Держава не виконала свій обовязок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на Державу.
Таким чином, посилання Відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови Позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 (справа №819/1498/17), 31.01.2018 (справа №819/1667/17) та 20.03.2018 (справа №819/1249/17).
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо судових витрат, суд вважає, що такі слід стягнути на користь Позивача, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Під час звернення до суду ОСОБА_3 сплатив судовий збір, що підтверджується квитанцією N ПН1640 від 12.02.2019 (арк. справи 5).
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 19.04.2019.

Суддя Мричко Н.І.