Справа № 161/20730/18
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/57/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засіданння ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК №587625 від 13 грудня 2018 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 грудня 2019 року щодо нього відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №587625, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_2, в м. Луцьку по вул. Львівській 2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_1, в якому в темну пору доба не освітлювався задній номерний знак, а також на вимогу поліцейського не предявив для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також поліс обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. (а,б,г), п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху. Дії позивача кваліфіковані за ч.6 ст.121 КУпАП та ч.1ст. 126 КУпАП. За вказане правопорушення, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Вважає винесену постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що винних дій він не вчиняв, під час вказаної події перебував на місці пасажира, відповідно до цього транспортним засобом не керував, а тому у працівника поліції були відсутні підстави для притягнення його до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, просив суд ухвалити рішення про скасування зазначеної постанови та закрити провадження у справі.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Представником позивача на адресу суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволені позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 грудня 2019 року поліцейським роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Управління патрульної поліції у Волинській області рядовим поліції ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №587625, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 4).

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР - ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом ІІ Правил визначено обовязки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно з п.2.9 ПДР водієві, зокрема, забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до абз. 2 п.9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно з п.2.1 водій механічного транспортного засобу, зокрема, повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4 (а) ПДР встановлено обовязок водія на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП настає в разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим та тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для зупинки транспортного засобу позивача на вимогу поліцейського стало керування транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком. Крім того, на вимогу інспектора водієм не надано документів згідно переліку, визначеного 2.1 ПДР України.

В позовній заяві позивача зазначено про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності, оскільки він не керував транспортним засобом.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, з відомостей автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2019 року ОСОБА_2 було також притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказана постанова суду 15 квітня 2019 року була залишена без змін Волинським апеляційним судом та є такою, що набрала законної сили.

Зі змісту вказаного процесуального документу вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13 грудня 2018 року о 03:35 год. в м. Луцьку по вул. Левітана, 3 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Відповідно до цього, факт керування транспортним засобом є встановленим та не підлягає доведенню, що в свою чергу передбачає безпосередній обовязок водія дотримуватись вимог п.2.9 ПДР.

Крім того, слід зазначити, що доводи ОСОБА_2, наведені в позовній заяві не спростовують висновків інспектора, отже матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

За таких обставин, судом не встановлено підстав для визнання протиправною та скасування постанови серії НК №587625 від 13 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України; ст. ст. 36, 121, 126, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.