Справа № 615/904/18
Суддя: Токмакова А. П.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/904/18
Провадження № 2-а/615/32/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду міста Валки Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Борисполі Київської області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

15.06.2018 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову серії БР № 204133 від 12.06.2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 2 УПП у м. Борисполі ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає, що постанова не відповідає вимогам Закону, винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному, не обєктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій, вчинених позивачем, в порушення вимог ст.ст.268,280 КУпАП відповідачем не забезпечено право на правову допомогу та не встановлено фактичні обставини вчинення даного правопорушення, що призвело до внесення в постанову відомостей, які не відповідають дійсності.

Вказав, що 12.06.2018 року, рухаючись на автомобілі MERCEDES, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Київ-Харків на 76 км приблизно об 11-10 год. позивача зупинив інспектор поліції, який склав постанову серії БР №204133, згідно якої до неї додано відео №73;35, рапорт, пояснення ОСОБА_1, хоча на неодноразові прохання водія транспортного засобу ознайомитися з доказами вчинення правопорушень, інспектор поліції ігнорував. Крім того, порушено право водія на надання пояснень стосовно вказаних правопорушень, що підтверджується відео №4 (1 хв.32 с.). Дані обставини змусили позивача зателефонувати на гарячу лінію Національної поліції та повідомити про порушення при складанні постанови інспектором. Після чого на місце складання прибув інспектор з відділу моніторингу управління патрульної поліції у м. Борисполі ОСОБА_4, який все ж таки відібрав пояснення ОСОБА_1 та долучив до матеріалів справи, що підтверджується відеозаписом №5 та №6.

До того ж, на думку представника позивача, інспектор поліції під час розгляду справи грубо порушив право на захист позивача, оскільки відмовив водію в усному клопотанні щодо перенесення розгляду справи за місцем проживання ОСОБА_1, у звязку з потребою скористатися правовою допомогою, так як адвокат на вказане місце у вказаний час зявитися не зміг через значну дистанцію. Дане твердження підтверджується відеозаписом №3 (26 с).

Представник позивача звернув увагу, що на відео №2 (53 с) інспектор поліції повідомляє водія про те, що справу розглянуто, однак ОСОБА_1 свого автомобіля не покидав, що відображено на відео, таким чином розгляд справи про адміністративні правопорушення вже був здійснений без участі позивача. Незаконно розглянувши справу, інспектор поліції не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Крім того, інспектор проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, щодо порядку призначення стягнення за вчинення декількох адміністративних правопорушень, не зясував дані про особу та інші обставини, що мають значення при визначенні розміру стягнення.

В порушення ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» під час вказаних подій 12.06.2018 року та спілкування з ОСОБА_1 інспектор дозволив собі негідну поведінку, яка проявлялась у виді образ, використання ненормативної лексики, інше.

На підставі ухвали суду від 19.06.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, з урахуванням вимог ст.ст.257-260 КАС України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

27.07.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню.

При цьому вказав, що відповідно до ст.ст.249,276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито і за місцем його вчинення. Інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обовязків, який в даному випадку був уповноважений розглядати адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення безпосередньо в присутності особи відносно якої розглядалася вказана адміністративна справа.

Відтак, на виконання вимог ст.ст.252,268,278,279 КУпАП відповідач, розпочавши розгляд справи, назвав своє імя, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, яке вчинив позивач, а саме не користування ременем безпеки під час руху та не ввімкнення сигналу аварійної безпеки під час зупинки т/з, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП. Пояснив позивачеві його права та надав можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Після чого інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив позивача про прийняте у справі рішення (накладення штрафу в розмірі 425 грн.) та виніс постанову, до якої були приєднані рапорт, пояснення позивача та відомості про нагрудну камеру, якою було здійснено фіксацію розгляду справи та винесення постанови, а саме камери № 35.

Вважає, що розглядаючи дану справу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

До відзиву відповідач додав DVD диск з двома записами його нагрудної камери № 35, на яких, на думку відповідача, зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови без порушень процесуального порядку, де чітко видно, що позивач дійсно не користувався ременями безпеки та не ввімкнув сигнал аварійної світлової сигналізації під час зупинки його відповідачем. Також зафіксовано, як позивач усно подав клопотання про перенесення розгляду справи, проте за наявних безперечних доказів вини позивача було прийнято рішення про відмову, адже дії позивача були спрямовані на затягування розгляду справи. Як висновок, на думку відповідача, позовна заява була подана до суду не з метою захисту порушених прав, а з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Зауважив, що позивач на вказаному відеозаписі поводив себе зухвало, використовував посилання на застарілі норми права з метою введення відповідача в оману та уникнення відповідальності.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.159 КАС України порядку сторони не скористалися.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали позовну заяву в повному обсязі, наполягали на її задоволенні, посилаючись на викладені в позові обставини.

Звернули увагу, що на наданих відповідачем відеозаписах відсутні записи про те, що позивач, проїжджаючи ППС, не користувався ременями безпеки та не ввімкнув сигнал аварійної світлової сигналізації під час зупинки його відповідачем, таких доказів зовсім не надано. Коли позивач не це звернув увагу відповідача, той вказав, що бачить порушення, а якщо позивач не бачить - це його проблеми, він оцінює докази на свій розсуд. При цьому надав можливість скористатися правовою допомогою на протязі 5 хв. В перенесені розгляду справи до м. Валки відмовив, так як не має потреби, оскільки справа розглядається за місцем вчинення. Після складення постанови відповідач надав прочитати, але не дав підписати про вручення копії постанови, так як позивач хотів написати пояснення. Лише після виклику інспектора з відділу моніторингу Управління патрульної поліції у м. Борисполі ОСОБА_4, який все ж таки відібрав пояснення у ОСОБА_1 та долучив до матеріалів справи.

При цьому, позивач долучив до матеріалів справи відеозапис частини зазначених подій, який проводила його дружина, оскільки в приміщення ППС її не пустили. Вказав, що не відмовлявся та потім отримав копію постанови. Оскаржувати дії патрульних не буде.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, заяву про відкладення розгляду справи не направив, що у відповідності до ст.205 КАС України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2018 року об 11-20 год. інспектором роти 2 УПП у м. Бориспіль ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 204133 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він 12.06.2018 року, керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_1, по а/д Харків-Київ на 76 км, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України, та під час зупинки т/з не ввімкнув сигнал аварійної світлової сигналізації, чим порушив п.9.9 «б» ПДР України. Цією ж постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Наданий відповідачем відеозапис не містить обставин, які б свідчили вчинення позивачем правопорушень, що зазначені в постанові, зокрема, на відеозапису видно лише зад автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_1, який проїхав на посту та зупинився на вимогу працівників поліції, при цьому водій автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_1, ввімкнув сигнал аварійної світлової сигналізації.

Разом з тим, на відеозапису відображені обставини, на які посилається позивач, як на процесуальні порушення під час розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(ч. 5 ст. 121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такiпревентивнi заходи, окрім іншого, перевiркадокументiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчнихприладiв i технiчнихзасобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення.

Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, у вигляді штрафу.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, шляхом скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії БР № 204133 від 12.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., винесену інспектором роти № 2 УПП у м. Борисполі ОСОБА_2 - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова