Справа № 822/889/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/889/18
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Ярмолинецького відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця;

- зобов'язати Ярмолинецький відділ з питань призначення та перерахунку пенсій Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити ОСОБА_1, з 30 січня 2018 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-12 в розмірі 60% від заробітку відповідно до довідки від 29.01.2018 року №2026/07;

- зобов'язати Ярмолинецький відділ з питань призначення та перерахунку пенсій Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснювати нарахування і виплату ОСОБА_1, пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-12 в розмірі 60% від заробітку відповідно до довідки від 29.01.2018 року №2026/07.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві та у відповіді на відзив позивач зазначила, що отримує пенсію як інвалід другої групи у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", група інвалідності встановлена позивачу на підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ № 387007 від 15.12.2014.

Наказом № 4-ос від 29.01.2018 року позивача було звільнено з посади головного спеціаліста Ярмолинецького відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відповідно до пункту 6 частини першої ст. 83 Закону України "Про державну службу".

30 січня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності державного службовця, призначеної у відповідності до вимог ст.37 Закону України "Про державну службу". Листом від 05 лютого 2018 року № 2485/06 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії, оскільки з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу", яким передбачено призначення пенсії за віком особам, які працювали на посадах державних службовців. Призначення пенсії по інвалідності державним службовцям зазначеним Законом не передбачено, натомість статтею 90 Закону № 889-VIII встановлено можливість призначення пенсії по інвалідності державним службовцям за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому провести перерахунок пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" на виконання заяви позивача немає можливості.

Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її право на пенсію по інвалідності згідно із законом України "Про державну службу".

19.03.2018 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що згідно з пунктом 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723 мають, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Так, позивач набуде право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" при досягненні 60 років.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року суд відкрив спрощене позовне провадження у цій справі.

Ухвалою від 14.03.2018 Хмельницький окружний адміністративний суд зупинив провадження у справі №822/755/18 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/1/18 (802/2196/17-а).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.03.2019 поновлено провадження по даній справі, замінив відповідача - Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій

Позивач у судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов'язковою.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_1 є інвалідом другої групи (загальне захворювання) відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0387007 від 15.12.2014 року.

Позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, вона продовжувала працювати на державній службі.

Наказом №4-ос від 29.01.2018 року ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста Ярмолинецького відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відповідно до пункту 6 частини першої ст. 83 Закону України "Про державну службу".

30 січня 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723.

Листом від 05 лютого 2018 року № 2485/06 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії по інвалідності державного службовця і повідомив, що з 01 травня 2016 року набув чинності Закон № 889-VIII, у відповідності до п. 10, 12 "Прикінцеві положення" якого пенсія державного службовця згідно з ст.37 Закону № 3723-XII призначається: державним службовцям, які на день набрання чинності Закону № 889-VIII обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України; особам, які на день набуття чинності Закону № 889-VIII мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Крім того, відповідач у своєму листі зазначив, що позивач набуде право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" після досягнення віку 60 років.

Вважаючи таке рішення відповідача незаконним, ОСОБА_1 звернулася в суд з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв'язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Судом установлено, що трудовий стаж позивачки на державній службі становить 27 років 1 місяць 8 днів, вона є інвалідом ІІ групи, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0387007 від 15.12.2014 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Водночас, стосовно аргументів відповідача, що законодавцем визначено правила, які підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, тобто, на думку відповідача, підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положень" Закону № 889-VIII, і норми, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік (у даному випадку 60 років), стаж державного службовця і страховий стаж.

Суд, вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки Закон не пов'язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому орган пенсійного фонду, як суб'єкт владних повноважень, трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для позивачки тлумаченню законодавства України.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов'язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Одночасно, положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій у постанові ОСОБА_2 Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 від 13 лютого 2019 року, а відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнати протиправною відмову Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області у переведенні позивачки з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, для належного захисту порушених прав позивачки слід зобов'язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 30 січня 2018 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-12 в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці від 16 березня 2018 року №5538/05.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною відмову Хмельницького об'єднаного управління управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 30 січня 2018 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці від 16 березня 2018 року №5538/05 з врахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (вул. Садова, 31, смт.Ярмолинці, Ярмолинецький район, Хмельницька область, 32100 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя ОСОБА_3