Справа № 200/1327/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року справа №200/1327/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 р. у справі № 200/1327/19-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Державного реєстру відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колхозний ринок" про скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Г.) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державного реєстратора Державного реєстру відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колхозний ринок", в якому просив: скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Державного реєстру відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців від 16.01.2019 за номером 1001288 щодо зміни керівника юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Колхозний ринок", зміни складу та інформації про засновників та зміни складу підписантів вказаної юридичної особи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року відмовлено в задоволені клопотання представника ОСОБА_3 про закриття провадження у справі від 21.02.2019 року, відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, задоволено клопотання представників ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, а саме, закрито провадження по справі №200/1327/19-а за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Державного реєстру відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю Колхозний ринок про скасування рішення державного реєстратора.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в розумінні КАС України державний реєстратор є субєктом владних повноважень. Позивач оскаржує до суду дії субєктів владних повноважень державного реєстратора, повязані із реєстрацією змін не повязаних із зміною установчих документів внесенням відомостей щодо зміни складу його учасників, керівника та особи, що має право здійснювати дії від імені підприємства, посилаючись при цьому на недотримання цими субєктами встановленого законом порядку проведення такої реєстрації. Відповідач відповідно до ст.. 4, 5, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі Закон № 755) були здійсненні три окремі реєстраційні дії на підставі трьох поданих окремо пакетів відповідних документів. Відповідачем були порушені приписи Закону № 755, що є підставою для скасування відповідного запису. Отже, питання щодо корпоративного спору чи захисту корпоративних прав у позові не порушувалися, а звернення позивача до суду із цим позовом покликане необхідністю захисту його права у сфері публічно-правових відносин, що і зумовлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства. Станом на дату прийняття оскаржуваного рішення позивач не звертався і не звернувся зараз із позовом. Тобто, судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не вірно визначена правова природа спору та помилково спір віднесено до категорії корпоративного.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

15 січня 2019 року на підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Колхозний ринок» оформленого протоколом від 15.01.2019 № 1 були прийняті рішення про:

- викоючення ОСОБА_3 із складу учасників ТОВ «Колхозний ринок» за неналежне виконання обовязків учасника Товариства і перешкоджання своїми діями досягнення мети Товариства;

-прийняття до складу учасників ТОВ «Колхозний ринок» ОСОБА_5 з розміром статутного капіталу 878927,68 грн., що становить 16,255 % статутного капіталу ТОВ «Колхозний ринок» та ОСОБА_6Г.з розміром внеску статутного капіталу 878927,68 грн., що становить 16,255 % статутного капіталу ТОВ «Колхозний ринок»;

-звільнення з посади директора ТОВ «Колхозний ринок» ОСОБА_3 у відповідності до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України;

- призначено ОСОБА_4 на посаду директора ТОВ «Колхозний ринок».

16 січня 2019 року на підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Колхозний ринок» оформленого протоколом від 15.01.2019 № 1 Державним реєстратором Державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2 було вчинено реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців за номером 1001288 щодо зміни керівника юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Колхозний ринок", зміни складу та інформації про засновників та зміни складу підписантів вказаної юридичної особи.

Не погодившись з вказаними діями Державного реєстратора ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом.

Позовна заява обґрунтована тим, що у протоколі від 15.01.2019 № 1 не вказується, хто саме був присутній на зборах учасників ТОВ «Колхозний ринок». Протокол не містить жодних інших підписів учасників ТОВ «Колхозний ринок», окрім ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та не містить відомостей про учасників, які були зареєстровані на зборах учасників товариства. Позивач вважає, що протокол від 15.01.2019 № 1 має явні ознаки підробки, оскільки містить недостовірну інформацію. Отже, позивач вважає рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Колхозний ринок» оформленого протоколом від 15.01.2019 № 1 незаконним, відповідно незаконним є рішення та реєстраційна дія у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців від 16.01.2019 за номером 1001288. Позивач зазначив, що відповідач за наслідками розгляду відповідної заяви ТОВ «Колхозний ринок» повинен був прийняти рішення про відмову у вчиненні реєстраційних дій, оскільки документ, що був поданий Державному реєстратору - протокол від 15.01.2019 № 1, суперечив вимогам законів України та Статуту ТОВ «Колхозний ринок».

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов до висновку, що враховуючи не лише субєктний склад, а і характер спірних відносин, пов'язаний з необхідністю захисту корпоративних та майнових прав позивача, спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Суд вважає неприпустимим наявність в двох судах тотожних позовних вимог того самого позивача, що може мати негативні наслідки у вигляді прийняття різних рішень та правову невизначеність не лише для позивача, а і для необмеженого кола осіб.

Суд з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ст. 55 Конституції України та КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно норм Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Відповідно до п. 1 ,2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб'єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах ОСОБА_9 Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі № 815/6945/16.

Позивачем оскаржено до суду дії суб'єкта владних повноважень (державного реєстратора), пов'язані з реєстрацією в ЄДР змін до установчих документів юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Колхозний ринок" щодо зміни керівника юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Колхозний ринок", зміни складу та інформації про засновників та зміни складу підписантів вказаної юридичної особи, посилаючись при цьому на недотримання цим суб'єктом положень Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі - Закон № 755-IV), оскільки реєстраційні дії вчинено на підставі незаконних документів - протоколу від 15.01.2019 № 1, що містить недостовірні та суперечливі відомості, прийнятий з порушенням чинного законодавства, був поданий, особами, які, відповідно, не мали на це відповідних повноважень.

З встановлених судами обставин справи, наявних в матеріалах документів, вбачається, що незаконність, на думку позивача, дій державного реєстратора при здійсненні ним реєстраційних дій є наслідком незаконних дій, а саме порушення при прийнятті рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Колхозний ринок» оформленого протоколом від 15.01.2019 № 1, що вказує на його незаконність.

Позивач вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є учасниками цього товариства, а ОСОБА_4 належним директором, так само незаконно виключено ОСОБА_3 із складу учасників товариства за неналежне виконання обовязків, у зв'язку з чим просить скасувати запис в ЄДР про зміну керівника юридичної особи - ТОВ "Колхозний ринок", зміну складу та інформації про засновників та зміну складу підписантів вказаної юридичної особи

Таким чином суд дійшов до висновку, що спір стосується не стільки правомірності дій та рішень державного реєстратора, скільки приватного інтересу позивача: права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Колхозний ринок"; повноважень в управлінні юридичною особою ТОВ "Колхозний ринок", призначенні та звільненні її директора; виключення його зі складу учасників товариства.

Тобто, дії державного реєстратора з унесення змін в ЄДР до установчих документів юридичної особи у цих відносинах є похідними.

ОСОБА_9 Верховного Суду приймаючи у подібних правовідносинах постанову від 04.09.2018р. у справі № 823/2042/16 дійшов до висновку, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

При цьому ОСОБА_9 Верховного Суду дійшла висновку, що в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження, а тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору.

ОСОБА_9 Верховного Суду від 27.11.2018р. у справі 820/3534/17 дійшла висновку, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Крім того, у постанові від 05.12.2018р. по справі 757/1660/17ц ОСОБА_9 Верховного Суду вирішила, що розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб'єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами до пунктів 3, 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами

Отже, цей спір не пов'язаний із захистом прав позивача у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням суті спірних правовідносин та суб'єктний склад сторін у справі, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні правовідносини виникли між попереднім та новим учасниками (засновниками) юридичної особи щодо їх повноважень в управлінні господарським товариством, а тому мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Подібна правова позиція щодо предметної підсудності таких спорів судам господарської юрисдикції викладена у постановах ОСОБА_9 Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі №815/4313/17 та від 6 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, Верховним Судом в постановах від 28 березня 2019 року у справі №810/1168/15 та від 02 квітня 2019 року у справі №822/654/16.

Крім того, у проваджені Господарського суду Донецької області знаходиться справа № 905/212/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Колхозний ринок, Державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про- визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Колхозний ринок", місто Краматорськ Донецької області, оформлене протоколом №1 від 15.01.2019р.; скасування реєстраційної дії державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 16.01.2019р. за номером 1001288 щодо зміни керівника юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Колхозний ринок", зміни складу та інформації про засновників та зміни складу підписантів вказаної юридичної особи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.03.2019 у справі № 905/212/19 задоволено заяву позивача б/н від 19.03.2019р. про залишення позову без розгляду та залишено позовну заяву без розгляду. Ухвала не оскаржена та набрала законної сили.

Також, у проваджені Господарського суду Донецької області знаходиться справа № 905/234/19 за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Колхозний ринок» про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства, які оформлені протоколом № 1 від 15.01.2019 та за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю «Колхозний ринок» про визнання правомочним рішення загальних зборів учасників товариства, оформлене протоколом від 15.01.2019 за № 1; визнання законною дію державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 16.01.2019 за номером 1001288 щодо зміни керівника юридичної особи - ТОВ «Колхозний ринок», зміни складу та інформації про засновників та зміни складу підписантів вказаної юридичної особи; визнання законними реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців за номером 3001288 «внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» та 4001288 «внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» проведені державним реєстратором комунального підприємства «Інформаційно-реєстраційний центр» Званівської сільської ради ОСОБА_10

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.04.2019 у справі № 905/234/19 продовжено строк розгляду справи № 905/234/19 на стадії підготовчого провадження з ініціативи суду на тридцять днів до 01.05.2019.

Тобто, зазначеним судом вже розглядається справа де вирішується спір про визнання законною дію державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_2 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 16.01.2019 за номером 1001288 щодо зміни керівника юридичної особи - ТОВ «Колхозний ринок», зміни складу та інформації про засновників та зміни складу підписантів вказаної юридичної особи.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що судом першої інстанції дотримано норми процесуального права та суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 р. у справі № 200/1327/19-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 р. у справі № 200/1327/19-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано 23 квітня 2019 року

ОСОБА_11 Казначеєв

Судді Л.В. Ястребова

ОСОБА_12