Справа № 826/13130/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2019 року № 826/13130/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Трейдінг»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
про скасування рішення від 21.08.2017 №, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Трейдінг», (далі також - позивач, ТОВ «Стандарт Трейдінг») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило: скасувати рішення № від 21.08.2017 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосований штраф у розмірі 39 599,29 грн. та нарахована пеня в розмірі 41 073,74 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ТОВ «Стандарт Трейдінг» (попереднє найменування - ТОВ «ДОНБАСТРЕЙДІНГ»), як платник єдиного внеску, перебувало на обліку органів доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, визначеному переліком де проводилася антитерористична операція розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 N405/2014. Отже на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану такий платник звільняється від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме - в частині своєчасної сплати єдиного соціального внеску за період перебування позивача на обліку у ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька, Маріупольській ОДПІ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2017 відкрито провадження у справі №826/13130/17 за вказаним позовом ТОВ «Стандарт Трейдінг», закінчено підготовче провадження та дану справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні.

У призначеному судовому засіданні 30.10.2017 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, а представник відповідача проти позову заперечував з підстав і мотивів, що наведені у тексті його заперечень.

Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що за приписами п. 94 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI та норм Закону №1669-VII відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, не застосовуються до платників єдиного внеску, якщо такі перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, за умови надання до контролюючого органу відповідної заяви та сертифікату Торгово-промислової палати. Позивачем заява про звільнення його від виконання обов'язків платника єдиного внеску, передбачених Законом №2464-VI, та відповідний сертифікат до контролюючого органу не надавались. Крім того, відповідач посилався на ту обставину, що п. 28 Закону України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» норм пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону №1669-VII скасовано.

30.10.2017 суд на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії) ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Крім того, пізніше представником відповідача до канцелярії суду були подані засвідчені витяги з облікової картки платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - ТОВ «Стандарт Трейдінг» за 2016 - 2017 роки, розрахунок штрафних санкцій та сум пені.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, заслухавши усні пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як свідчать наявні у справі копії виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та довідки форми №4-ОПП вих. 3135/10 від 09.04.2012, ТОВ «ДОНБАСТРЕЙДІНГ», , місцезнаходження: м. Донецьк, просп. 25-річчя РСЧА, 1В, каб. 302, зареєстровано як юридична особа 09.06.2008 (про до Єдиного державного реєстру внесений запис №1 03040), перебувало на обліку у ДПІ у Ворошиловському р-ні м. Донецька Головного управління Міністерства доходів і зборів у Донецькій області починаючи з 10.06.2008.

У 2014 році на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 07.11.2014 №256 «Про переміщення та закінчення простою» місце податкового обліку ТОВ «ДОНБАСТРЕЙДІНГ» було змінено з ДПІ у Ворошиловському р-ні м. Донецька на Маріупольку ОДПІ (адреса: м. Маріуполь, вул. Італійська, 56.

29.03.2016 протокольним рішенням Загальних зборів Учасників ТОВ «ДОНБАСТРЕЙДІНГ» (протокол №1 від 29.03.2016) вирішено змінити місцезнаходження Товариства на наступну адресу: м. Київ, вул. Солом'янська, 11, та внести до статуту Товариства відповідні зміни.

01.04.2016 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ДОНБАСТРЕЙДІНГ», а саме - зміни місцезнаходження на адресу: 03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 11. За даними наявної у матеріалах справи виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (сформованої 01.04.2016), місцем податкового обліку товариства значиться ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

В подальшому, 04.08.2016 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ДОНБАСТРЕЙДІНГ», а саме: зміни назви на Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Трейдінг», змін до виду діяльності, зміни місцезнаходження на адресу: 03056, м. Київ, вул. Гетьмана, 27.

Станом на 31.03.2016 в картці особового рахунку по єдиному соціальному внеску ТОВ «Стандарт Трейдінг» обліковувалася недоїмка у розмірі 148 368,20 грн.

Крім того, починаючи з 01.04.2016 позивачем самостійно задекларовано до сплати суми єдиного соціального внеску відповідно до звітів реєстр. № від 20.04.2016, № від 20.05.2016, № від 10.06.2016, № від 11.08.2016, № від 09.08.2016, № від 19.09.2016, № від 19.10.2016, № від 14.11.2016, № від 19.12.2016, № від 19.01.2017, № від 17.02.2017, від 16.03.2017, № від 11.04.2017, № від 18.05.2017, № від 14.06.2017.

21.08.2017, ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до ТОВ «Стандарт Трейдінг» () на підставі ч. 10, п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафи за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску: 10% за період з 21.03.2014 по 10.02.2015 - у розмірі 4 892,44 грн., 20% за період з 21.01.2015 по 03.07.2017 - у розмірі 34 706,85 грн., та нараховано пеню у сумі 41 073,74 грн.

Вважаючи таке рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені неправомірним, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною першою ст. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

В розумінні п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону платниками єдиного внеску, зокрема є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною другою ст. 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абз. 1 ч. 8, ч. 11 ст. 9 цього Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Між тим, Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Також Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII. За змістом норм ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Цим Законом №1669-VII були внесені зміни до Закону №2464-VI, - доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» пунктом 93, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Згідно з п. 2 Закону України «Про внесення змін до розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 №219-VIII пункт 93 в редакції Закону України від 02.09.2014 №1669-VII вважати пунктом 94.

Проаналізувавши наведені норми права суд дійшов правового висновку про те, що починаючи з 14.04.2014 та до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція звільняються від відповідальності за невиконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Міста Донецьк та Маріуполь, на території одно з яких знаходиться відповідач до 01.04.2016, та на території яких знаходились податкові органи, в яких на обліку як платник єдиного внеску перебував позивач, - входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р (втратило чинність) та від 02.12.2015 №1275-р (чинне).

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд встановив, що до ТОВ «Стандарт Трейдінг» за невиконання (неналежне виконання) своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: несвоєчасну сплату задекларованих сум єдиного соціального внеску застосовано відповідальність у вигляді штрафу та пені, в т.ч.: за період з 21.03.2014 по 24.03.2014, тобто, за період до початку проведення антитерористичної операції (штраф у сумі 499,31 грн., що становить 10% від суми несвоєчасно сплаченого єдиного соціального внеску 4 993,10 грн., та пеня у сумі 19,97 грн.), за період з 01.04.2016 по 03.07.2017, тобто, за період зміни місцезнаходження позивача та місця податкового обліку, у зв'язку з переїздом з місць, де проводилась антитерористична операція (всього визначено загальну суму штрафів у розмірі 3 853,69 грн. та нараховано пені 268,88 грн.).

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що за вказані періоди (тобто, з 21.03.2014 по 24.03.2014 та з 01.04.2016 по 03.07.2017) контролюючим органом правомірно були визначені позивачу штрафи на загальну суму 4 353 грн. та нарахована пеня у сумі 288,85 грн.

Що стосується посилань відповідача на обставини не подання позивачем заяви щодо звільнення від відповідальності за невиконання вимог Закону №2464-VI в частині своєчасності сплати єдиного соціального внеску, та сертифікату Торгово-промислової палати, то суд зазначає наступне.

Підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Згідно з вказаними положеннями достатньою підставою, для звільнення від відповідальності за невиконання вимог щодо вчасної сплати єдиного внеску є встановлення факту знаходження платника податку на обліку в податкових органах, розміщених на території проведення АТО.

Відтак, суд відхиляє доводи контролюючого органу що, необхідною умовою для застосування до позивача положень п. 94 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI щодо незастосування до платників єдиного внеску відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції є подання з боку позивача заяви про звільнення від сплати єдиного внеску.

Також виходячи з характеру спірних правовідносин, наявність сертифіката Торгово-промислової палати України не є обов'язковою підставою для звільнення платників від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо вчасної сплати єдиного внеску, в даному випадку, зважаючи на законодавче закріплення такого права, достатньо підтвердженого факту знаходження платника податку на обліку в податкових органах, розміщених на території проведення АТО, з урахуванням чого суд вважає, що доводи контролюючого органу в цій частині також є необґрунтованими.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №812/906/16, від 09.04.2019 №805/5078/15-а, від 09.04.2019 №826/1190/16.

Стосовно посилань відповідача на норму п. 28 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII (набрав чинності з 1 січня 2016 року), яким передбачено, що підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» виключено, то суд не бере їх до уваги, оскільки відповідні зміни безпосередньо до Закону №2464-VI законодавцем внесені не були. На момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення, положення п. 94 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI були чинними.

Таким чином, рішення Головного управління ДФС у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 21.08.2017 підлягає частковому скасуванню, а саме - в частині штрафу (10%) за період з 21.03.2014 по 10.02.2015 у сумі 4 393,13 грн., штрафу (20%) за період з 21.01.2015 по 03.07.2017 у сумі 30 853,16 грн. та пені в сумі 40 784,89 грн. В іншій частині рішення контролюючого органу суд вважає правомірним.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

За змістом ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (п. 5 ч. 1 ст. 244 зазначеного Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 цієї ж статті Кодексу).

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 29.09.2017 №607 підтверджено, що ТОВ «Стандарт Трейдінг» під час звернення до суду з вказаними позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 600 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат у у розмірі 1 508 грн.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Трейдінг» (, адреса: 03056, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про скасування рішення від 21.08.2017 № задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 21.08.2017 в наступних частинах: штрафу (10%) за період з 21.03.2014 по 10.02.2015 у частині суми 4 393,13 грн., штрафу (20%) за період з 21.01.2015 по 03.07.2017 у частині суми 30 853,16 грн. та в частині пені в частині суми 40 784,89 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт Трейдінг» (, адреса: 03056, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 508 грн. (одна тисяча п'ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок