Справа № 400/510/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 р. № 400/510/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, Миколаїв,54029
до відповідача:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправним та скасування наказу від 25.01.2018 № 31 о/с в частині, стягнення середнього заробітку в сумі 23434,24 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Миколаївській області № 31 о/с від 25.01.2018 в частині словосполучення «без виплати грошового забезпечення з 22.11.2017 року по 25.01.2018 року», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року про поновлення на роботі за період вимушеного прогулу з 22.11.2017 року по 25.01.2018 року в сумі 23434,24 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 його було поновлено на службі в поліції, але відповідач тільки 25.01.2018 поновив позивача на посаді, але в наказі зазначив про відмову у виплаті йому грошового забезпечення з 22.11.2017 по 25.01.2018. Відповідач всупереч ст.ст.8,22,38,43Конституції України та ст.236 Кодексу законів про працю не виплатив позивачу грошове забезпечення за час затримки виконання постанови суду від 22.11.2017.

Відповідач позов не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вини відповідача у затримці виконання рішення суду від 21.11.2017 не було. Позивач 25.01.2018 звернувся до відповідача з рапортом про поновлення на посаді та 12.12.2017 з рапортом про переведення до ГУНП в Одеській області. Позивач фактично не працював з 22.11.2017 по 25.01.2018. Доказів того, що відповідач перешкоджав йому приступити до виконання службових обов'язків позивач суду не надав, тому підстави для виплати грошового забезпечення позивачу відсутні.

Позивач 15.03.2019 надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 по справі № 814/1126/17 поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції (підполковник поліції - 0074484) та посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Центрального відділу поліції ГУПН в Миколаївській області. Постанову допущено до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на службі

29.11.2017 відповідач отримав постанову суду.

12.12.2017 позивач надав відповідачу рапорт про відрядження для подальшого проходження служби до ГУНП в Одеській області.

25.01.2018 позивач надав відповідачу заяву про скасування наказів від 18.05.2017 № 106 о/с, від 16.05.2017 № 432 о/с та від 03.05.2017 року № 402 о/с.

Наказом від 25.01.2018 № 31 о/с на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 (справа № 814/1126/17) скасовано накази ГУНП в Миколаївській області від 03.05.2017 № 402 о/с, від 16.05.2017 № 432 о/с та скасовано пункт наказу ГУНП в Миколаївській області від 18.05.2017 № 106 о/с в частині звільнення відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) підполковника поліції ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Центрального відділу поліції без виплати грошового забезпечення з 22.11.2017 року по 25.01.2018 року.

Наказом від 25.01.2018 року відповідно до ч. 8, 9 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Одеській області підполковника ОСОБА_1, увільнивши його від посади заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Центрального відділу поліції.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивач із заявою про поновлення його на посаді до відповідача не звертався, натомість вчиняв дії щодо його переведення на ГУНП в Одеській області.

Позивач лише 25.01.2018 надав рапорт про поновлення на посаді.

Відповідачем виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.05.2017 року по 21.11.2017 відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі № 814/1126/17, за період з 22.11.2017 по 25.01.2018 позивач фактично не виконував службових обов'язків, тому у спірному наказі й зазначено не виплачувати грошове забезпечення на вказаний період.

Згідно зі ст.236 Кодексу Законів про працю у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена стаття Кодексу законів про працю не містить застережень, що власник або уповноважена особа не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого, якщо працівник не вчинив додаткові дії - пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитись на посаді.

Відповідач зобов'язаний був добровільно виконати рішення суду про поновлення позивача на посаді, оскільки це його законодавчо встановлений обов'язок.

Пояснення відповідача стосовного того, що позивач з заявою про поновлення його на посаді звернувся 25.01.2018 року спростовується повідомленням про вручення представникові ГУНП в Миколаївській області копії постанови 29.11.2017, але наказ про поновлення на посаді не був прийнятий відповідачем.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Згідно з ст.256 КАС України ( в редакції чинній на момент прийняття постанови від 03.03.2017) негайно виконуються постанови про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Посилання відповідача на те, що позивач фактично не працював, тому йому не потрібно сплачувати грошове забезпечення, не приймається судом до уваги, оскільки негайне поновлення на посаді не вимагає від позивача здійснення, якихось додаткових дій по виконанню рішення суду. Крім того, постановою суду від 21.11.2017 по справі № 814/1126/17 позивача було поновлено на посаді 21.11.2017 року, тому правових підстав не сплачувати грошове забезпечення за період з 22.11.2017 по 25.01.2018 у відповідача не було, тому спірний наказ в цій частині є протиправним та належить скасувати.

Таким чином, відповідач повинен сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 22.11.2017 по 25.01.2018.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06.04.2016 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", яким визначаються критерії виплати грошового забезпечення поліцейським не врегульовано питання збереження середньої заробітної плати, коли він має право на таку виплату, тому суд вважає за необхідно застосувати до спірних правовідносин постанову Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року.

Довідка про грошове утримання позивача свідчить, що середньоденна заробітна плата складає 366,16 грн., середньомісячна заробітна плата 8609,69 грн.

Відповідно до п.п. 5,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, відповідач повинен сплатити ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за період 22.11.2017 по 25.01.2018, що складає 44 робочих дні х 366,16 грн. (середньоденна заробітна плата), що складає 16111,04 грн. середній заробіток за час затримки виконання рішення суду.

Оцінюючи докази відповідно до ст. 90 КАС України, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 54029, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40108735) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 31 о/с від 25.01.2018 року в частині відмови у виплаті грошового забезпечення шляхом виключення словосполучення "без виплати грошового забезпечення з 22 листопада 2017 року по 25 січня 2018 року".

3. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40108735) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 54029, РНОКПП НОМЕР_1) середню заробітну плату за час затримки виконання постанови суду від 21.11.2017 року з 22.11.2017 по 25.01.2018 в сумі 16111,04 грн. (шістнадцять тисяч сто одинадцять гривень 04 коп.).

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко