Справа № 1540/4551/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4551/18
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Погожого Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач - ОСОБА_1 у вересні 2018 року звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМС в Одеській області) в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті рішення за наслідками розгляду її заяви про обмін посвідки у зв'язку з досягненням 25-річного віку від 17.04.2018 року;

- зобов'язати обміняти посвідку на постійне проживання, у зв'язку з досягненням 25-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у квітні 2018 року звернулась до відповідача із заявою про обмін посвідки на постійне проживання у зв'язку з досягненням 25-ти річного віку, однак в усному порядку їй було відмовлено у задоволені такої заяви, з посиланням на те, що у зв'язку з вилученнями документів органом внутрішніх справ, не можна знайти її первинну справу щодо отримання нею дозволу на імміграцію в 2005 році.

На думку позивача, така бездіяльність порушує її право на постійне проживання в Україні, що стало підставою звернення до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року, розглянутого за правилами загального позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною, суд першої інстанції виходив із того, що останній неналежним чином виконує свої посадові обов'язки.

Відмовляючи позивачу у задоволені вимоги про зобов'язання міграційного органу обміняти посвідку на постійне проживання, суд зазначив, що задоволення такої вимоги призведе до втручання суду у дискреційні повноваження міграційного органу, що не допускається.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ГУ ДМС в Одеській області просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд першої інстанції ухвалюючи судове рішення у справі не врахував, що причиною не розгляду заяви позивача про обмін посвідки на постійне проживання, стало вилучення Хаджибеївським відділом міліції Суворовського району РВВС ГУ МВС України в Одеській області журналу реєстрації дозволів на імміграцію та посвідок на постійне проживання на території України громадян Вєтнаму за період з 01.01.2002 року по 13.08.2012 року, в якому міститься реєстраційні номер особової справи позивача.

Отже, на думку апелянта, існують об'єктивні причини щодо невиконання належним чином своїх обов'язків.

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надала.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилась в місті Одесі, про що в Книзі реєстрації народжень, 05.04.2005 року зроблено відповідний запис за № 12, факт народження також підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (а.с.9).

24 травня 2005 року ОСОБА_1 видано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2, термін дії - безстроково (а.с.11).

17 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського РВ ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про обмін посвідки, у зв'язку з досягненням 25-річного віку, яку прийняв головний спеціаліст Овідіопольського РВ ГУ ДМС України в Одеській області Відінєєв Д.В. та зареєстрував за № 25-П (а.с. 48-49).

09 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою на ім'я начальника Головного управління ДМС України в Одеській області Погребняк О.Г., в якій просила повідомити причини невидачі посвідки на постійне проживання (а.с.12).

16 липня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою на ім'я начальника Головного управління ДМС України в Одеській області Погребняк О.Г., в якій просила повідомити причини невидачі посвідки на постійне проживання (а.с.13).

Оскільки, міграційний орган не приймав жодного рішення за результатами розгляду її заяви та не надав відповіді на її звернення, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон №3773-VI) іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Пункт 2 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251 (далі - Порядок №251): заяви для оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразки заяв та порядок їх розгляду визначаються МВС.

Пункт 9 Порядку №251: строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку.

Пункт 16 Порядку №251: для обміну посвідки на постійне проживання в разі досягнення іноземцем та особою без громадянства 25- і 45-річного віку подаються документи, зазначені у підпунктах 1-4 і 6 пункту 15 цього Порядку. Зазначені документи іноземець та особа без громадянства подають не пізніше ніж через місяць після досягнення відповідного віку. У разі коли досягнення відповідного віку тягне за собою обмін паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, документи для обміну посвідки подаються не пізніше ніж через місяць після отримання нового паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства. Посвідка, обмін якої не проведено в зазначені строки, визнається недійсною.

Пункт 11 Порядку №251: за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для оформлення посвідки на постійне проживання) або не більш як 15 днів (для оформлення посвідки на тимчасове проживання) з дня подання всіх визначених цим Порядком документів приймається рішення про видачу або відмову у видачі посвідки, яке затверджується Головою ДМС, а у разі його відсутності - заступником Голови ДМС чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником. У заяві робиться відмітка про прийняте рішення або зазначаються причини відмови у видачі посвідки.

Позиція апеляційного суду.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для наступних висновків.

Так, документом, який посвідчує право іноземця або особи без громадянств на постійне проживання в Україні, у тому числі, є посвідка на постійне проживання, строк дії якої не обмежується.

У випадку досягнення іноземцем або особою без громадянств 25- і 45-річного віку, посвідка на постійне проживання підлягає обміну. При цьому, посвідка, обмін якої не проведено в зазначені строки, визнається недійсною.

Для обміну вказаної посвідки, особа не пізніше ніж через місяць після досягнення відповідного віку подає до міграційного органу заяву встановленого зразка, а також конкретно визначений перелік документів.

За результатами розгляду заяви та поданих документів, міграційний орган протягом семи днів (для оформлення посвідки на постійне проживання) або не більш як 15 днів (для оформлення посвідки на тимчасове проживання) приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідки.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського РВ ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про обмін посвідки у зв'язку з досягненням 25-річного віку, яка зареєстрована міграційним органом за №25-П (а.с.48-49).

Між тим, ГУ ДМС України в Одеській області не приймало жодних рішень за результатом розгляду такої заяви, а також не повідомило ОСОБА_1 про причини її не розгляду.

За викладених обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання такої бездіяльності протиправною та обов'язку відповідача розглянути заяву позивача.

До того ж, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції з приводу відсутності підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання міграційного органу обміняти їй посвідку на постійне проживання у зв'язку з досягненням 25-річного віку, оскільки вважає, що останнє є втручанням у дискреційні повноваження міграційного органу.

Також, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта наведені ним в апеляційній скарзі щодо обставин, які стали причиною такої бездіяльності, оскільки вважає, що неналежне виконання певною службовою особою наданих їй повноважень, яке в подальшому призвело до порушення прав та інтересів особи не виправдовує дій або бездіяльність такого органу.

За викладених підстав, колегія суддів вважає, що наведені апелянтом обставини про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а отже підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 22.04.2019 року.