Справа № 160/8860/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2019 року Справа № 160/8860/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лайм Арт" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-
26 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайм Арт" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA110110/2018/300004/1 від 25.09.2018 року;
зобов'язати Дніпропетровську митницю ДФС подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом десяти календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду цієї позовної заяви на підставі ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.05.2018 року на підставі Контракту міжнародної купівлі-продажу №23052018/1, Специфікації від 23.05.2018 року, яка є Додатком № 1 до Контракту, до митного оформлення підприємством було надано ВМД № UA110110/2018/313506, в якій заявлена митна вартість товару (устаткування для металевих опалубок, з чорних металів з нанесеним гальванічним покриттям: стійка опалубки (регульована, двутактна. телескопічна трубчаста стійка, в комплекті) загальною вартістю - 769 428,84 грн. (еквівалент 27 371,00 доларів США) за ціною Товару, згідно Контракту, яка є фактичною вартістю, оплаченою позивачем на користь постачальника, та яка підтверджується первинними документами.
Однак, відповідач ухвалив Рішення про коригування митної вартості товарів за номером UA110110/2018/300004/1, яким митну вартість Товару визначено за шостим (резервним) методом на рівні 47 510,40 доларів США.
Підставою для коригування митної вартості товару було те, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації встановлено, що документи містять розбіжності.
Позивач стверджує, що рішення відповідача щодо визначення митної вартості товару за резервним методом суперечить вимогам закону, порушує права позивача і у зв'язку з цим підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки позивач надав відповідачу усі необхідні документи, а також додаткові документи, передбачені ст. 53 МК України.
Відповідач був зобов'язаний здійснити митне оформлення товару за ціною, вказаною в Специфікації від 23.05.2018 року, яка є Додатком № 1 до Контракту на підставі ст. 58 МК України.
Також представник позивача зазначив, що відповідачем при визначенні митної вартості товару була порушена стаття 49 Митного кодексу України, згідно якої митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
Ухвалою суду 17 грудня 2018 року вирішено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з викликом сторін та призначено судове засідання на 09 годину 30 хвилин 10 січня 2019 року.
На адресу суду 29 грудня 2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що позивач 20.09.2018 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару: „стійка, опалубка ...стійка опалубки... (код за УКТЗЕД НОМЕР_1) китайського походження, Виробник: "World Scaffolding Co. LTD"; Країна виробництва: CN. шляхом електронного декларування (митна декларація (далі- ЕМД) № UA110110/2018/313506).
Зазначений товар надійшов на адресу підприємства ТОВ "ЛАЙМ APT" за зовнішньоекономічним контрактом від 23.05.2018 № 23052018/1 з фірмою "World Scaffolding Co. LTD", Steel Industrial Zone, Tianxin District No. 9 Xiangfu Rd., Changsha, Hunan, China.
Митна вартість товару заявлена декларантом шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України на рівні 1,13 дол.США /кг.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Кодексу, встановлено наступне.
1) Відповідно до пункт 3.1 Контракту від 23.05.2018 №23052018/1 (далі -Контракт) визначено умови оплати, І етап -передплата у розмірі 30% від суми, вказаної у Специфікації до даного контракту, II етап - кінцевий залишок - решта 70% від суми, вказаної у Специфікації до даного контракту. Кінцевий залишок суми Покупець сплачує Продавцеві протягом 5-ти календарних днів з моменту відправлення Товару з порту країни Продавця.
2) Пункт 5.6 Контракту містить посилання на додаток № 2 до контракту, який відповідно до п.9.4 Контракту є невід'ємною його частиною. Зазначений додаток до митного оформлення не надано.
6) Контрактом передбачено, що вартість упаковки включено в ціну товару (п.4.3), однак Контрактом не передбачено що у вартість товару включено витрати понесені на транспортування та страхування оцінюваних товарів, які є складовими митної вартості у відповідності до положень частини десятої ст.58 МКУ.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 2, 3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
виписку з бухгалтерської документації;
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларанта також повідомлено згідно п.6 ст.53 МКУ про можливість подання за власним бажанням додаткових наявних у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
У відповідь на повідомлення №1 декларантом 24.09.2018 року додатково надано наступні документи:
три повідомлення відповіді митниці: №1,№2, №3
додаток №2 контракту №23052018/1 від 23.05.2018 (п.5.6 Контракту)
За результатами розгляду цих документів посадовою особою митниці повідомлено декларанта про наступне.
Інших додаткових документів за сформованим митницею у Повідомленні №1 переліком декларантом не надано.
Таким чином, декларантом не було усунуто в повному обсязі розбіжності зазначені посадовою особою митниці. Зазначене унеможливило застосування основного методу визначення митної вартості до оцінюваного товару.
Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ).
У відповідності до п. 3 ст. 337 МКУ проведено контроль співставлення -автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах органів доходів та зборів.
Рівень заявленої декларантом митної вартості товару - 1,13 дол. США/кг.
За результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень статті 337 МКУ встановлено наявність об'єктивної інформації щодо імпортованих товарів Елементи модульно - опорних рештувань опалубок, що мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, за МД від 23.07.2018 року № UA 100110/2018/320829, визначеного за резервним методом на рівні 1,96 $/кг.
Митна вартість товару скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ за результатом проведеного обчислення у відповідності до заявлених умов поставки.
Прийнято рішення про коригування митної вартості від 25.09.2018 № UA110110/2018/300004/1.
Враховуючи зазначене, представник відповідача наголосив на тому, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано Картку відмови.
В період дії гарантійних зобов'язань позивач листом від 08.10.2018 року №08/10 (вх ДМ від 08.10.2018 №4099/10/3-15) звернувся до митниці для перегляду прийнятого митницею рішення від 25.09.2018 №UА110110/2018/300004/1 про коригування митної вартості та надав документи, що надавались при здійсненні митного оформлення.
За результатами розгляду документів митницею повідомлено позивача про відсутність підстав для скасування прийнятого рішення про коригування митної вартості та зазначено про причини такого висновку.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів - Інкотермс, термін CIF означає, що продавець зобов'язаний:
- за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір страхування;
- сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна і будь-які платежі за розвантаження товару в узгодженому порту розвантаження, покладені на продавця відповідно до договору перевезення.
Претензії згідно даного полісу оплачуються в Україну у валюті-долари США.
Таким чином, фактично товар застраховано не Продавцем-компанією "World Scaffolding Co. LTD" (Китай), а Покупцем -імпортером TOB Лайм Арт .
Згідно наданого страхового полісу витрати на страхування покладено на Покупця, тому фактично, вартість страхування не врахована у ціні товару.
У звязку із вищезазначеним, представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.
Також зазначено, що у п. 2.2.1. позовної заяви міститься посилання (з опискою у назві нормативного акту) на ч. 3 ст. 57 МК України, відповідно до якої: кожний наступний метод (визначення митної вартості товарів) застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Митний орган жодним чином не обґрунтовує неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів, рівно як і намагання застосувати такі методи. Відповідачем, в порушення імперативних вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надані жодні докази на підтвердження того, що він намагався застосувати інші методи визначення митної вартості товару. Разом із цим, у відповідності із усталеною практикою Верховного Суду, яку у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України суд повинен враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, посилання на яку містяться у тексті позовної заяви, порушення, допущені Митним органом при обранні методу визначення митної вартості товарів - є самостійною та достатньою підставою для визнання протиправним та скасування відповідного рішення про коригування митної вартості товару.
Представник позивача наголосив, що первинні документи, складені за наслідками господарської операції придбання товару у Компанії "World Scaffolding Co. LTD", повною мірою та безперечно підтверджують митну вартість товару у розмірі 769 428,84 грн. (еквівалент 27 371,00 доларів США).
Крім того, вказує, що з незрозумілих причин митний орган продовжує наполягати на тому, що нібито оплата товару була здійснена ТОВ "Лайм Арт" не у відповідності до умов Контракту міжнародної купівлі-продажу № 23052018/1 від 23.05.2018 року, повністю ігноруючи пояснення, що викладені у п. 2.3.1. позовної заяви: оплата здійснена в порядку, передбаченому Додатковою угодою № 1 від 21.06.2018 року, якою був змінений початково визначений Контрактом порядок розрахунків.
Крім того, в частині фактичної сплати грошових коштів на 1,42 долари США більше, ніж передбачено Контрактом, що становить 0,005% від загальної вартості товару, представник позивача вказує, що ТОВ "Лайм Арт" 27.12.2018 року звернулося до обслуговуючого банку з листом вих. № 27/1, яким попросило вказану суму зарахувати в якості оплати послуг інших банків (комісійну винагороду банків-кореспондентів), яка за умовами п. 3.4. Контракту підлягає оплаті позивачем. Вказане звернення було опрацьоване банком і 29.12.2018 року обслуговуючий банк Позивача надав довідку № 20.1.0.0.0/7-20181229/3911, зі змісту якої вбачається, що ТОВ "Лайм Арт" не має порушень законодавчо встановлених строків розрахунків за операціями контракту із Компанією "World Scaffolding Co. LTD", який знаходиться на валютному контролі в AT КБ ПриватБанк. Вказане свідчить про правильність розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом та відсутності об'єктивних перешкод для визначення митної вартості товару за контрактною ціною.
Таким чином, представник позивача наголосив на тому, що митна служба була зобов'язана здійснити митне оформлення товару за ціною, вказаною в Специфікації від 23.05.2018 року, яка є Додатком № 1 до Контракту, на підставі ст. 58 МК України (за ціною договору).
Після отримання електронного повідомлення митниці щодо порушення умов оплати товару, визначеного договором, позивачем надано додаток №2 (додаткова угода №1), яка зазначає про домовленість між сторонами щодо зміни умов оплати товару.
При цьому, електронне повідомлення митниці містило інформацію про відсутність в документах митного оформлення додатку № 2, до контракту, про який зазначено у п.5.6. розділу 5.Санкції, претензії, рекламації. Цей додаток визначає технічні умови до якості товару та не має жодного відношення до порядку оплати. Додаток, передбачений цим розділом, до митного оформлення не наданий, жодного пояснення з цього приводу не надавалось. Вказані обставини не свідчать про надання позивачем достовірних відомостей щодо митної вартості товару.
Крім того, в обґрунтування правомірності своїх дій щодо обрання методу визначення митної вартості товару, представник митниці надав витяг з АСМО Інспектор, критеріями пошуку при цьому визначені опис товару, код товару, країна походження, період здійснення митного оформлення з 01.06.2018 року по 28.12.2018 року.
За інформацією АСМО Інспектор вартістю товару, що за описом відповідає оцінюваному, на момент здійснення митного оформлення є вартість - 1,96 $/кг, зазначена митницею у спірному рішенні. Інша інформація у митниці була відсутня. Неможливість застосування іншого методу, крім резервного, викликана також заявленням у ЕМД, застосованій при коригуванні, резервного методу визначення митної вартості.
З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає, що відсутні підстав для скасування рішення про коригування митної вартості.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, просила відмовити у їх задоволенні, підтримавши доводи викладені у відзиві на позов та запереченнях проти відповіді на відзив.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайм Арт" зареєстроване 05.05.2017 р. та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 41322534.
Так, 23 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайм Арт" (покупець) та Компанією "World Scaffolding Co. LTD" (КНР) (продавець) укладено Контракт міжнародної купівлі-продажу №23052018/1, згідно умов якого продавець зобовязується продати і доставити товар, а покупець купити і прийняти продукцію по найменуванню, кількості і цінами, зазначеними в Додатку до цього Контракту (Специфікації).
Відвантаження товару здійснюється морським транспортом на умовах CIF Одеський морський торгівельний порт, м. Одеса, Україна відповідно до ІНКОТЕРМС-2010".
20.09.2018 року позивач для митного оформлення товару надав відповідачу ВМД №UA110110/2018/313506, в якій заявлена митна вартість товару (устаткування для металевих опалубок, з чорних металів з нанесеним гальванічним покриттям: стійка опалубки (регульована, двутактна, телескопічна трубчаста стійка, в комплекті) загальною вартістю - 769 428,84 грн. (що дорівнює 27 371,00 доларів США), за ціною Товару, згідно Контракту.
Зазначений товар ввезений позивачем на митну територію України на підставі Специфікації від 23.05.2018 року, яка є Додатком № 1 до Контракту №23052018/1 від 23.05.2018 року.
Митна вартість товару заявлена декларантом позивача шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України на товар на рівні 1,13 дол. США/кг.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації відповідачем було встановлено наступне:
- відповідно до пункт 3.1 Контракту від 23.05.2018 №23052018/1 визначено умови оплати, І етап -передплата у розмірі 30% від суми, вказаної у Специфікації до даного контракту, II етап - кінцевий залишок - решта 70% від суми , вказаної у Специфікації до даного контракту. Кінцевий залишок суми Покупець сплачує Продавцеві протягом 5-ти календарних днів з моменту відправлення Товару з порту країни Продавця.
- пункт 5.6 Контракту містить посилання на додаток № 2 до контракту, який відповідно до п.9.4 Контракту є невід'ємною його частиною. Зазначений додаток до митного оформлення не надано;
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення митної вартості товару під час консультацій відповідач зобов'язав позивача надати протягом 10 календарних днів (за наявності) такі додаткові документи:
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- виписку з бухгалтерської документації;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Позивачем 24.09.2018 року додатково надано наступні документи:
- три повідомлення відповіді митниці: №1, №2, №3;
- додаток №2 контракту №23052018/1 від 23.05.2018 (п.5.6 Контракту);
Дніпропетровською митницею ДФС 25 вересня 2018 року було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110110/2018/300004/1, яким митну вартість товару визначено за шостим (резервним) методом на рівні 47 510,40 доларів США.
Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, ТОВ "Лайм Арт" звернулося до Дніпропетровської митниці ДФС із заявою про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання. Тому, для оформлення випуску товару під гарантійні зобов'язання 25.09.2018 року ТОВ "Лайм Арт" подало до відповідача додаткову вантажну митну декларацію №UA110110/2018/313817 та сплатило митні платежі обчислені із митної вартості товарів, визначеної Митним органом.
Позивач також звернувся до відповідача із листом вих. № 08/10 від 08.10.2018 року (вх. № 4099/10/3-15 від 08.10.2018 року), яким у відповідності до ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України просив переглянути рішення про коригування митної вартості товарів № UA110110/2018/300004/1 від 25.09.2018 року, для чого були надані копії наступних документів:
- контракту міжнародної купівлі-продажу № 23052018/1 від 23.05.2018 року;
- специфікації від 23.05.2018 року (Додаток № 1) до контракту міжнародної купівлі-продажу № 23052018/1 від 23.05.2018 року;
- додаткової угоди № 1 від 21.06.2018 року до контракту міжнародної купівлі-продажу № 23052018/1 від 23.05.2018 року;
- пакувального листа;
- платіжного доручення від 30.05.2018 року;
- платіжного доручення від 05.07.2018 року;
- сертифікату походження від 10.07.2018 року;
- митної декларації КНР;
- страхового полісу від 09.07.2018 року.
Не отримавши відповіді на вищевказане звернення вих. № 08/10 від 08.10.2018 року (вх. № 4099/10/3-15 від 08.10.2018 року), позивач звернувся до відповідача зі зверненням №22/10 від 22.10.2018 року (вх. № 4362/10/3-15 від 24.10.2018 року), в якому просив скасувати оскаржуване рішення та повернути надмірно сплачені платежі з ПДВ у розмірі 113 228,12 грн.
Однак, позивачем була отримана відповідь №2305/10/04-50-19-01 від 30.10.2018 року, зі змісту якої вбачається, що 11.10.2018 року митним органом була направлена відповідь на звернення від 08.10.2018 року №2195/10/04-50-19-01 від 11.10.2018 року, якою відповідач повідомив про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA110110/2018/300004/1 від 25.09.2018 року.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 року.
Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ст. 257 МК України).
Відповідно до положень ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).
Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.
Згідно ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ст. 52 МК України).
Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу частини 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин 1, 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Згідно з частинами 4, 5 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 3 ст.53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналіз положень ч.3 ст. 53, ч.1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність взаємозв'язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Тому, неподання або подання декларантом додатково запитуваних документів не в повному обсязі не створює наразі для позивача негативних наслідків, оскільки разом із деклараціями митної вартості були подані всі передбачені ч.2 ст. 53 МК України документи, які давали змогу Дніпропетровській митниці достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.
Як вбачаєтьсяч з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало наступне.
Відповідно до пункт 3.1 Контракту від 23.05.2018 №23052018/1 визначено умови оплати, І етап - передплата у розмірі 30% від суми, вказаної у Специфікації до даного контракту, II етап - кінцевий залишок - решта 70% від суми, вказаної у Специфікації до даного контракту. Кінцевий залишок суми Покупець сплачує Продавцеві протягом 5-ти календарних днів з моменту відправлення Товару з порту країни Продавця.
Разом з тим, судом встановлено, що позивачем відповідачу були надані документи, які підтверджують, що 21.06.2018 року до контракту була укладена додаткова угода № 1, якою викладено у новій редакції п. 3.1. Контакту, у відповідності до якого покупцю (ТОВ "Лайм Арт") надане право на свій розсуд визначити дату кінцевої оплати вартості товару, яка однак не повинна пізнішою, ніж 5 днів з моменту відправки товару із порту країни постачальника. Таким чином, позивач здійснив остаточний розрахунок із продавцем до моменту відправки товару.
В частині фактичної сплати грошових коштів на 1,42 долари США більше, ніж передбачено контрактом, що становить 0,005% від загальної вартості товару, суд зазначає, що ТОВ "Лайм Арт" 27.12.2018 року звернулося до обслуговуючого банку з листом вих. № 27/1, яким попросило вказану суму зарахувати в якості оплати послуг інших банків (комісійну винагороду банків-кореспондентів), яка за умовами п. 3.4. контракту підлягає оплаті позивачем.
Вказане звернення було опрацьоване банком і 29.12.2018 року обслуговуючий банк позивача надав довідку № 20.1.0.0.0/7-20181229/3911, зі змісту якої вбачається, що ТОВ "Лайм Арт" не має порушень законодавчо встановлених строків розрахунків за операціями контракту із Компанією "World Scaffolding Co. LTD", який знаходиться на валютному контролі в AT КБ ПриватБанк.
У відповідності до п. 2.1. Контракту продавець зобов'язаний доставити товар покупцеві на умовах CIF Одеський морський торгівельний порт, м. Одеса, Україна, Інкотермс-2010. З метою однакового тлумачення умов поставки за термінами правил Інкотермс у редакції 2010 року, сторони домовились використовувати офіційне видання Міжнародної торгової палати в Україні: Incoterms 2010/ Правила ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі (п. 2.2. Контракту).
Як встановлено з матеріалів справи, відповідач дійшов висновку, що страховку товару замовило та оплатило ТОВ "Лайм Арт", тому на думку відповідача мало місце порушення умов Контракту щодо порядку доставки товару, що в свою чергу на думку відповідача унеможливлює прийняття документів, наданих позивачем для визначення митної вартості товару на підставі Контракту.
Суд також зазначає, що дійсно умовами CIF передбачено придбання продавцем страхового полісу. Проте позивач надав відповідачу страховий поліс згідно умов якого постачальник Компанія "World Scaffolding Co. LTD" здійснив страхування товару.
Посилання відповідача на те, що в ньому страхувальником є ТОВ "Лайм Арт" спростовуються вищенаведеними обставинами.
Оскільки за умовами Контракту страхування товару здійснене постачальником, обов'язки якого є виконаними з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження і в цей же момент відбувається перехід усіх ризиків від продавця до покупця, вигодонабувачем за страховим полісом є покупець (ТОВ "Лайм Арт"), що відповідає умовам поставки CIF згідно Інкотермс-2010.
Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів, опублікованих Міжнародною торговою палатою України, встановлено, що продавець зобов'язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття.
Таким чином, товар був застрахований у відповідності як із умовами Контракту, так і Правилами Інкотермс-2010.
З огляду на це, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Як було вказано вище, ризик загибелі чи пошкодження товару від продавця до позивача перейшов в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження.
Таким чином, у випадку аварії (іншого страхового випадку) на шляху слідування морського судна від порту відвантаження до порту призначення, оцінювати розмір збитків, завданих внаслідок страхового випадку має незалежна особа, яка перебуває у порту призначення.
Такою особою є EUROGAL Surveys Ltd - спеціалізована міжнародна незалежна компанія, яка, зокрема здійснює інспекційний огляд пошкоджених вантажів, включаючи дослідження причин і ступеня пошкодження, а також аспекти відновлення, що прямо і безпосередньо впливає на розмір страхового відшкодування. Зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією про Компанію EUROGAL Surveys Ltd у вигляді роздруківки з її офіційного веб-сайту.
Крім того, переклад словосполучення "survey by" із англійської мови дозволяє зрозуміти, що у відповідній графі страхового полісу вказано особу, яка здійснює обстеження після аварії, з метою визначення розміру збитків.
За наведених обставин відповідач помилково дійшов висновку того, що договір страхування укладався та оплачувався ТОВ "Лайм Арт".
В Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року №2 Про узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13 березня 2012 року, зазначено, що помилково відсутня інформація у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься.
Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2012 року.
Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам частини другої статті 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Суд приходить до висновку про неповноту зроблених митницею висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною контракту.
У зв'язку з цим суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA110110/2018/300004/1 від 25.09.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA110110/2018/300004/1 від 25.09.2018 року.
Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Лайм Арт" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС судові витрати у розмірі 1762,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 лютого 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 18 лютого 2019 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1