Справа № 725/2303/19
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/2303/19
Номер провадження 2-а/725/94/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

у складі:

головуючої судді: Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі: Григорчук Д.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

перекладачів Шавпрія Бенерджі, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області (місцезнаходження: вул.Шептицького, 25 м.Чернівці) до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 (20.06.1987р.н., місце тимчасового перебування: Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (вул.Лісна, 5 с.Розсудів Ріпкинського району Чергнігівської області) про продовження строку затримання,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 жовтня 2018 року, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2018р. залишено без змін, примусово видворено та затримано з метою забезпечення примусового видворення громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 з поміщенням його до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України.

За час перебування відповідача у пункті тимчасового тримання, міграційною службою було вжито ряд заходів, щодо його ідентифікації та оформлення документів на повернення до країни походження ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6.

Однак станом на час звернення до суду з позовом з Почесного Консульства ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 та Посольства ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 в Росії не надійшли документи на повернення відповідача до країни походження, а відповідач відмовляється співпрацювати з працівниками служби, а саме проходити процедуру анкетування.

Оскільки строк тримання відповідача у Чернігівському ПТПІ закінчується, просив продовжити строк затримання вказаного іноземця з метою забезпечення його примусового видворення за межі України строком на шість місяців.

17 квітня 2019 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на адміністративний позов.

У своєму відзиві відповідач посилався на те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не відповідають дійсності. Так, він ніколи не відмовлявся співпрацювати з працівниками служби. Навпаки, він як міг сприяв цьому та надав всю правдиву інформацію відносно себе. Оскільки звернення позивача до представництва держави походження іноземця стосовно його ідентифікації та не отримання належної відповіді не є підставою для продовження строку його затримання, просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені у позові та просив його задовольнити.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 за допомогою перекладача пояснив, що наданий ним відзив на позов він підтримує. Жодних документів він не має. Бажає повернутися додому.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 жовтня 2018 року, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2018р. залишено без змін, примусово видворено громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2, 20.06.1987р.н. Крім того, з метою ідентифікації відповідача його було затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном до шести місяців, починаючи з моменту його затримання (а.с.6-13).

Відповідач ОСОБА_2 на даний час перебуває в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України. Жодних документів, на підставі яких можна було б ідентифікувати особу відповідача немає.

З метою виконання рішення суду позивач неодноразово звертався до Почесного Консульства ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 в Україні, Посольства Народної Республіки ОСОБА_6 у Москві з листами про надання допомоги щодо ідентифікації відповідача та оформлення йому документів на повернення до країни походження. Вказане підтверджується квитанцією про поштове відправлення (а.с.18-20).

Разом з тим, жодної інформації з Посольства та Почесного Консульства ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 щодо сприяння в поверненні громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 до країни походження не надходило.

Варто зазначити, що Управлінням державної міграційної служби України в Чернівецькій області належним чином було відреаговано на відсутність інформації з Посольства та Консульської установи та з метою сприяння у налагоджені контакту з уповноваженими особами, позивач звернувся до Державної міграційної служби України (а.с.24).

Згідно листа Державної міграційної служби України від 22 березня 2019 року, дактилоскопічні картки відбитків пальців рук громадян ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, в тому числі і відповідача ОСОБА_2 переведені у формат WSQ та надіслані до Посольства ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 у ОСОБА_5 (м.Варшава) через Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України. Також надіслано лист Міністру внутрішніх справ ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 щодо надання допомоги ідентифікації та документуванні громадян ОСОБА_6, які утримуються в ПТПІ (а.с.25).

Крім того, із наданих до позовної заяви відповідей першого заступника директора Чернігівського ПТПІ від 06.11.2018 року, 11.12.2018 року та 22.01.2019р. на запити міграційної служби, вбачається, що ОСОБА_2 відмовляється заповнювати анкету для виготовлення йому довідки (свідоцтва) на повернення в країну походження та можливості його примусового видворення з України (а.с.15,17,22).

Наведені обставини, свідчать про те, що з часу ухвалення судом рішення про видворення та затримання відповідача до моменту звернення до суду із вказаним позовом, Управлінням Державної міграційної служби України в Чернівецькій області було вжито ряд відповідних заходів щодо ідентифікації особи відповідача та оформлення йому документів на його примусове повернення до країни походження. Однак з незалежних від позивача причин особу відповідача ідентифіковано не було.

При цьому судом встановлено, що відповідач із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до уповноваженого органу не звертався. Родичів, у яких би відповідач міг проживати до моменту ідентифікації його особи та виготовлення документів, на території України немає.

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.12 ст.289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що вжиття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, або його територіальним органом дій, спрямованих на ідентифікацію затриманого іноземця або особи без громадянства, та не отримання цієї інформації чи документів з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства, необхідних для ідентифікації особи, станом на час звернення до суду з позовом про продовження строку затримання, є безумовною підставою для задоволення цього позову.

Враховуючи те, що станом на час розгляду справи позивачем не отримано з Почесного Консульства ОСОБА_4 Республіки Бангладеш, Посольства Народної Республіки ОСОБА_6 інформації чи документів, необхідних для ідентифікації відповідача, а також враховуючи те, що відповідач відмовляється співпрацювати з представниками міграційної служи щодо встановлення його особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 289 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України (місцезнаходження: вул.Лісна, 5 с.Розсудів Ріпкинського району Чергнігівської області), з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, терміном на шість місяців, починаючи з 23 квітня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О.В. Вольська-Тонієвич