Справа № 404/653/19
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/653/19
Номер провадження 2-а/404/32/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти №2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кірсанової Яни Євгенівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить визнати оскаржувані дії відповідача щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №868585 від 20 січня 2019 року, протиправними; скасувати постанову серії ЕАВ №868585 від 20 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП накладене на нього у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач порушила вимоги ст. 280 КУпАП, адже достеменно не встановлено, чи був він насправді винен у вказаному правопорушенні, враховуючи, що доказів його провини не зазначено. З постанови вбачається, що «водій керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напряму при повороті праворуч». Пунктом 9.2 б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку - при перестроюванні, поворотом або розворотом. Однак, жоден з вказаних маневрів не виконував, а тому не повинен був подавати світловий сигнал. Інспектор вказала, що "не ввімкнув правий покажчик повороту", не подав сигнал покажчиком повороту, тому що навіть не мав наміру здійснювати поворот праворуч. Так, рухався по головній дорозі і не змінював траєкторії руху. Головна дорога змінювала напрямок. Керуючи автомобілем, не змінював напрямок свого руху та продовжував рухатися по головній дорозі, не вчиняв та не мав бажання вчиняти будь-які інші маневри щодо з"їзду з головної дороги. Крім того, згідно п. 9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м. у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після йогозакінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Таким чином, оскільки не мав наміру здійснювати поворот праворуч та задля того щоб не ввести в оману інших учасників дорожнього руху, не повинен був подавати сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку. Вважає, що рухався як передбачено п. 2.3 (д) ПДР, уважно стежив за дорожньою обстановкою, за технічним станом транспортного засобу і в жодному разі не відволікався від керування транспортним засобом. Разом з цим, співробітник поліції не показав йому відео.

Крім цього, інспектор не вказала у постанові місце скоєння правопорушення. Не маючи законних доказів його провини, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови скористалася так званим «спрощеним підходом», бездоказовим, що суперечить п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.15.2005 року. При цьому, ст. 283 КУпАП зобов'язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу (вивчити докази, свідчення свідків, розглянути пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката) і тільки після цього винести постанову. Розглянути подібну справу можна лише за місцем здійснення правопорушення. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року «за місцем здійснення- означає місце, де розташоване управління патрульної поліції того населеного пункту, де було здійснено правопорушення.

А тому, в порушення вказаної вище норми, інспектор склала постанову про накладення адміністративного стягнення не в управлінні патрульної поліції, а на місці зупинки автомобіля. Вважає, що рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності базується виключно на твердженні інспектора. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін.

Згідно ухвали суду від 19 квітня 2019 року залучено до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача- Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. В судове засідання позивач не з"явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимог підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, повідомлялась належно, через канцелярію суду, надала відзив на позов, згідно якого вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити. Вважає свої дії законними та такими, що вчиненні у межах правового поля. Оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону, її суть обставинам правопорушення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, її представник в судове засідання не з"явився, повідомлявся належно, письмових пояснень не подав. В судове засідання від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Полк патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції поштою надійшли письмові пояснення. Вважають, що ІПП винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, яка встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Крім того, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, з наступного. Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що 20 січня 2019 року 10:33:15 ОСОБА_1, в м. Кривий Ріг по вул. Олексія Соломяного керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, чим порушив п. 9.2 "б" ПДР України.

По факту вчинення правопорушення 20 січня 2019 року інспектором взводу 1 роти №2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Кірсановою Яною Євгенівною винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №8685852, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП (а.с.7).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 9.2 "б" Правил, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

За приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 2 ст. 122 КУпАП .

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, суд зазначає наступне. Так, у пункті 2.4 мотивувальної частини рішення у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Дане твердження спростовується п.1 p. III Інструкції №1395, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, частиною 4 статті 258 КУпАП. у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП та статтею 133 Конституції України, відповідно до якої систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. На підставі вище зазначеного, суд зазначає, що інспектором, як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення. За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Однак, відповідачем не надано до суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, показань технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП). Разом з цим, як вбачається із оскаржуваної постанова серії ЕАВ №868585 від 20 січня 2019 року інспектором відео-фіксація здійснювалася на нагрудний відео реєстратор бодікамерою ае00229. Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП та ст. 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, що до якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Слід відмітити, що позивач в адміністративному позові вказує на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд констатує, що відповідачем не надано доказів дотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким би спростовувались вищенаведені твердження позивача. Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що відповідачем не доведено дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та винесення оскаржуваної постанови. Підсумовуючи вищенаведене, беручи до уваги відсутність доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та доказів дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №868585 від 20 січня 2019 року підлягає скасуванню. Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо позовних вимог про визнання оскаржуваних дій інспектора взводу 1 роти №2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кірсанової Яни Євгенівни щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №868585 від 20 січня 2019 року, протиправними, то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв'язку з чим, в частині визнання оскаржуваних дій інспектора щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №868585 від 20 січня 2019 року, протиправними , слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти №2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кірсанової Яни Євгенівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 20.01.2019 року серії ЕАВ №868585 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1- закрити.

У задоволенні вимоги про визнання оскаржуваних дій інспектора капрала поліції Кірсанової Яни Євгенівни щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №868585 від 20 січня 2019 року, протиправними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення , безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2; відповідач: інспектор взводу 1 роти №2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Кірсанова Яна Євгенівна, місцезнаходження: вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: площа Троїцька, 2-а, м. Дніпро;

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повне судове рішення складено 19 .04.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда