Справа № 280/5520/18
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року 17:00Справа № 280/5520/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2,

розглянув в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велон» (вул. Крива бухта, буд. 2, офіс 102, м. Запоріжжя, 69102) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Велон» (далі позивач) до Державної фіскальної служби України (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо не реєстрації податкової накладної №2 від 03.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої позивачем; зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 03.10.2018, подану позивачем.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Ухвалою від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 05 лютого 2019 року.

05 лютого 2019 року протокольною ухвалою відкладено розгляд справи до 19.02.2019, залучено Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2) у якості другого відповідача.

08 лютого 2019 року позивачем подано уточнений адміністративний позов (вх. №5325), відповідно до якого просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації щодо не реєстрації податкової накладної №2 від 03.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛОН»;

зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 03.10.2018, подану позивачем.

Позовні вимоги ТОВ «ВЕЛОН» обґрунтовані тим, що комісією ДФС протиправно прийнято рішення №976144/42376926 від 12.11.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 03.10.2018. Вказував, що ним були здійснені усі, визначені законодавством дії, необхідні для прийняття рішення податковим органом про реєстрацію вказаних податкових накладних після їх зупинення. Позивач вважає прийняте рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН необґрунтованим, протиправним та таким, що не ґрунтується на результатах аналізу пакету документів платника податків. Крім того, позивач вказав і на ту обставину, що позивач не підпадає під критерії ризиковості, що визначені пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, а також надав на адресу відповідача всі необхідні документи, які підтверджують законність здійснення позивачем господарської діяльності та реальне виконання операцій, за якими складено податкову накладну, проте, відповідачем не надано належної оцінки поданим документам. При цьому, позивач стверджує, що контролюючим органом було порушено порядок зупинення податкових накладних. Зокрема, в квитанціях не вказано, які саме критерії оцінки ступеня ризиків в своїй сукупності надали право здійснити блокування податкових накладних, що позбавляє позивача знайти належну аргументацію та доказову базу спростування відповідності зупинених податкових накладних критерію оцінки; не вказано вичерпний перелік документів, які потрібно подати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію поданих накладних. З огляду на викладене, просив позов задовольнити у повному обсязі.

18 лютого 2019 року на адресу суду від представника відповідачів надійшов відзив на позов (вх. №6492). Відповідно до відзиву, відповідачі адміністративний позов не визнають, вважають його необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що комісія ДФС, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації податкових накладних.

19 лютого 2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 11.03.2019.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідачів проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 11.03.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши надані документи, пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛОН" (ТОВ «ВЕЛОН»), зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.08.2018, , є платником податку на додану вартість (ІПН 63), зареєстроване та перебуває на податковому обліку Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України у Запорізькій області. Одним із зареєстрованих видів діяльності підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД 46,73).

Відповідно до наказу від 30.08.2018 №3008-1 на посаду директора ТОВ «ВЕЛОН» призначено ОСОБА_3

Відповідно до наказу від 31.08.2018 №3108-1 затверджено штатний розпис та введено посади директора та юрисконсульта.

На підставі договору оперативної оренди №19/1-2018/-А від 01.09.2018 ТОВ «ВЕЛОН» орендує нежитлове приміщення за адресою м. Запоріжжя вул. Крива Бухта, 2 строком до 31.08.2019.

25.09.2018 між ТОВ «ВЕЛОН» (постачальник) та ТОВ «ОМЕГА ПЛЮС 11» (покупець) () укладено Договір поставки №250918 на поставку будівельних товарів. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, за умовами цього Договору постачальник зобовязується передати у власність покупця товар згідно його замовлень, у відповідній кількості, визначеної кості та з узгодженою вартістю, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар в порядку на умовах, визначених цим Договором.

На виконання умов п.3 Договору поставки №250918 позивачем був складений рахунок №2 від 02.10.2018.

29.10.2018 здійснено передачу товару за видатковими накладними №3, №4, №5. ТОВ «ОМЕГА ПЛЮС 11» видана довіреності №5 від 30.10.2018 на отримання ТМЦ.

Також, на перевезення товару складено товарно-транспорті накладні від 29.10.2018 №РЗ, №Р4, від 30.10.2018 №Р5 від ТОВ «ТПК-ЦЕНТР» до ТОВ «ОМЕГА ПЛЮС 11», по номенклатурі товару, що відповідає видатковим накладним.

Оплата за товар відповідно до договору від 25.09.2018 №250918 було здійснено 03.10.2018 в сумі 318206,08 грн.

Щодо походження поставлених позивачем будівельних матеріалів судом встановлено наступне.

01.10.2018 укладено Договір поставки №24/ПУ5 між ТОВ «ТПК-ЦЕНТР» (постачальник) та ТОВ «ВЕЛОН». Предметом поставки є будівельні товари відповідно до Специфікації №24ПТ000630 від 02.10.2018 до даного Договору. На оплату товарів позивачем отримано рахунок №24ПТ000630 від 02.03.2018 в сумі 322059,46 грн.

Товари були передані за видатковими накладними від 26.10.2018 №24ПТ102603 та №24ПТ1025602 та від 29.10.2018 №24ПТ102901, й згідно товарно-транспортним накладним від 26.10.2018 №24ПТ102603 та №24ПТ1025602, від 29.10.2018 №24ПТ102901. Оплата здійснена 03.10.2018 в сумі 230384,03грн.

На товари, що придбані у ТОВ «ТПК-ЦЕНТР» надано Сертифікат відповідності на профілі металеві 37 типів на строк з 20.12.2016 до 19.12.2018.

В бухгалтерському обліку ТОВ «ВЕЛОН» операції з придбання товару у ТОВ «ТПК- ЦЕНТР», та його реалізації ТОВ «ОМЕГА ПЛЮС 11» відображені.

Відповідно до пояснень позивача, що надані відповідачу-2 від 01.11.2018 №0111-1, судом встановлено, що станом на 01.11.2018 основні засоби на підприємстві відсутні, а поставка товарів виконується від складу постачальника виробника товару до складу клієнта покупця.

Зазначені пояснення підтверджуються товаро-транспортними накладними, наявними у справі.

За фактом першої події отриманням 03.10.2018 від ТОВ «ОМЕГА ПЛЮС 11» попередньої оплати на загальну суму 318206,08 грн., в тому числі ПДВ - 53034,35 грн., позивачем складено податкову накладну від 03.10.2018 №2, яка направлена в електронному виді засобами телекомунікаційного зв'язку до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами обробки, реєстрацію податкової накладної було зупинено з посиланням, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН від 03.10.2018 № 2 зупинена. ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано ТОВ «ВЕЛОН», надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. Додатково повідомлено: показник «D»=49. «Р»=59740.96.

01.11.2018 ТОВ «ВЕЛОН» надало до ДФС пояснення та документи, про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.

02.11.2018 позивачем отримано рішення комісії відповідача 2, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку в реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.11.2018 №976144/42376926.

Зазначеним рішенням було відмовлено у реєстрації накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав: не надання договорів, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинних документів щодо постачання / придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування.

05.11.2018 ТОВ «ВЕЛОН» було подано скаргу на вищезазначене рішення, повторно надаючи усі документи, які необхідні згідно переліку.

За результатами розгляду скарги, Комісією ДФС прийнято рішення від 14.11.2018 №42958/42376926/2 про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін про відмову у реєстрації податкової накладної, оскільки надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття відповідного рішення про реєстрацію.

Вважаючи прийняте комісією відповідача 2 рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування та зобовязання відповідача 1 зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ссебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (надалі Порядок зупинення) податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 12 Порядку зупинення у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

При цьому, пунктом 13 Порядку зупинення визначено перелік відомостей, які мають зазначатися у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Однак, на порушення підпунктів 2 та 3 пункту 13 Порядку зупинення отримана позивачем квитанція не містить номенклатури товарів/послуг продавця, коду товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначених у податковій накладній, реєстрація якої зупинена, а також у ній не зазначено конкретний критерій ризиковості платника податку, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, із розрахованим показником за критерієм, якому відповідає платник податку.

Відповідно до пункту 14 Порядку зупинення перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 15 Порядку зупинення письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до пунктів 18-21 Порядку зупинення письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення відповідача повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, в реєстрації податкової накладної було відмовлено у звязку з неподанням платником податку копій документів: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що зазначені документи були подані, а саме надані: договір поставки товарів № 24/П/5 від 01.10.2018; сертифікат відповідності UA1.049.0041346-16 з додатком; інформаційного листа вих.№30/1 від 30.10.2018; рахунок-фактура №24ПТ000630 від 02.10.2018; видаткова накладна № 24ПТ102603 від 26.10.2018; видаткова накладна № 24ПТ102602 від 26.10.2018; ТТН №24ПТ102603 від 26.10.2018; видаткової накладної № 24ПТ102901 від 29.10.2018; ТТН № 24ПТ102901 від 29.10.2018; оборотно-сальдової відомості, картки рахунків, виписка банку; договір поставки № 250918 від 25.09.2018; рахунок на сплату № 2 від 02.10.2018 з довіреністю; видаткові накладні № 3, № 4 від 29.10.2018; видаткова накладна № 5 від 30.10.2018; ТТН№РЗ,№ Р4 від 29.10.2018; ТТН № Р5 від 30.10.2018; акт звірки від 31.10.2018; оборотно-сальдової відомості, картки рахунків.

Будь-яких зауважень щодо порядку оформлення вказаних документів та реєстрації податкової накладної відповідачами не надано.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірних рішеннях, і в чому саме полягають ці порушення.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Надані позивачем контролюючому органу первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і підтверджують реальність і товарність господарської операції, щодо якої було складено податкову накладну, реєстрацію якої було зупинено. Будь-яких зауважень щодо правильності складання наданих позивачем документів оскаржуване рішення не містить.

Отже, всі передбачені чинним законодавством умови, необхідні для реєстрації податкової накладної позивачем було дотримано, а, відповідно, висновок комісії ГУ ДФС у Запорізькій області про наявність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної, зроблено необґрунтовано, без урахування наданих позивачем первинних документів та з порушенням встановленої законодавством процедури.

Сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладеного договору постачання продукції.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обовязку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотного.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 № 341) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки ведення ЄРПН та реєстрація у ньому податкових накладних (в тому числі на підставі судового рішення) віднесено законодавством до повноважень ДФС України, у разі визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, зобовязання щодо реєстрації податкової накладної має бути покладено саме на ДФС України. Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобовязання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.11.2018 №976144/42376926 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 03.10.2018 підлягає скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобовязання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 03.10.2018.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1762,00 грн., підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Велон» (вул. Крива бухта, буд. 2, офіс 102, м. Запоріжжя, 69102) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.11.2018 №976144/42376926 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 03.10.2018.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 03.10.2018, виписану Товариством з обмеженою відповідальністю «Велон».

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107, ) та Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велон» (вул. Крива бухта, буд. 2, офіс 102, м. Запоріжжя, 69102, ) судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 18 квітня 2019 року.

Суддя Р.В. Кисіль