Справа № 404/7088/18
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7088/18
Номер провадження 2-а/404/770/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ІСРПІВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції Київської області ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління ПП у м. Переяслав-Хмельницькому Департаменту патрульної поліції в Київській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора ІСРПІВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції Київської області ОСОБА_2, просив скасувати постанову серії ДПО 18 № 820857 від 08.10.2018 року та закрити провадження.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 08.10.2018 року о 13 год. він повертався з м. Києва на автомобілі ОРЕL АSТRА, номерний знак НОМЕР_1, який належить ПП ПВФ «Ацинус» по автодорозі Бориспіль-Дніпро(64 км). Рух на даному відрізку шляху по автодорозі регулюється дорожньою розміткою в одному напрямку в три ряди та дорожнім знаком 5.16 (напрямки руху по смугам). Він рухався в другому ряду не здійснюючи переміщення по рядам та був зупинений інспектором Переяслав-Хмельницького відділу поліції ОСОБА_2, який без доказі та будь-якого нормативного підґрунтя висунув йому звинувачення щодо руху по автодорозі Бориспіль-Дніпро (64 км.) та здійснення обгону іншого авто, у звязку з чим перетнув суцільну лінію розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), яка розділяє транспортні потоки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На вимогу співробітника патрульної поліції йому було надано документи, але він не зрозумів вимог поліцейського, адже впевнений, що рухався по автодорозі не здійснюючи переміщення по рядам в попутному напрямку та не виїздив на зустрічні смуги (не здійснював обгін). Крім того, виїздити на зустрічній смузі фізично не можливо у звязку з рухом інших транспортних засобів в зустрічному напрямку та наявністю знаку 5.16 (напрямки руху по смугам), згідно з яким: в третій (лівій) смузі дозволяється рух виключно для повороту наліво. Доказів вчинення ним такого правопорушення, як обгін та перетин суцільної лінії у співробітника поліції не було і надати їх він не міг. Крім того, інспектор здійснив зупинку транспортного засобу через 1-2 хв. після проїзду даного відрізку шляху. Пояснивши свою позицію щодо руху по автодорозі, інспектор не взяв до уваги його пояснення та направився до патрульного автомобіля, після чого вийшов та повідомив, що розгляд адміністративної справи вже відбувся та вручив йому постанову.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.10.2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління ПП у м. Переяслав-Хмельницькому Департаменту патрульної поліції в Київській області /а.с. 14-15/.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.10.2018 року інспектором ІСРПІВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції Київської області ОСОБА_2 складено постанову на місці зупинки транспортного засобу про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № 820857, в якій зазначено, що 08.10.2018 року о 13:20 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ОРЕL АSТRА, державний номерний знак НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Бориспіль-Дніпро(64 км.), здійснив обгін іншого автомобіля та перетнув суцільну лінію розмітки 1.1, чим порушив правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

Враховуючи викладене, відповідачем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Дорожня розмітка 1.1 ПДР України (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно дост.9 КАС України розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін, свободи в наданні доказів ними суду своїх доказів та в доказовості перед судом їх переконливості.

Вимогами статті 245 КУпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП України визначено: Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, з положень вказаних вимог закону, безпосередньо визначено, що відповідач при здійснення своїх обов'язків при вирішені питання щодо притягнення особи до адміністративного правопорушення, повинен користуватись, положеннями Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Вимогами статті 254 КУпАП України визначено: Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу

Частиною 2, 7 статті 258 КУпАП України визначено: Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму та основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. В них мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків, потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів у їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Разом з тим, зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.

Суд не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, відповідачем не надано суду запису з камери поліцейського або запису з відеореєстратора.

Таким чином, відсутність відеозапису або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У рішенні від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП України передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених роз'яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

В порушення вказаних вимог, відповідач при ухвалені постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача не навів докази які підтвердили винність позивача у обставинах визначених диспозицією вказаної норми закону ч. 1 ст. 122 КУпАП України у скоєному правопорушенні.

Згідно ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимогами статті 280 КУпАП України визначено: Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виконання вимог статті 280 КУпАП України здійснюється на підставі вимог статті 251 КУпАП України якою визначено: Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України: розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 276 КУпАП України - справа про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5- рп/2015 - «аналіз положень глави 22 кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 кодексу, за якою«справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем достовірних та безперечних доказів незаконних дій з боку позивача стосовно обґрунтування винесеної постанови, щодо накладення адміністративного стягнення відносно позивача, суду не надано, та дії відповідача при ухвалені постанови не відповідали вимогам означених норм закону, як того вимагає стаття 19 Конституції України, а тому дії відповідача є неправомірними.

Вимогами статті ч. 3 ст. 286 КАС України визначено: За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вимогами статті 38 КУпАП України визначено: Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

На підставі викладеного, суд вважає постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, як те передбачено п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, ст. 288, 289, 293 КУпАП; ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора ІСРПІВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції Київської області ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління ПП у м. Переяслав-Хмельницькому Департаменту патрульної поліції в Київській області про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО 18 № 820857 від 08 жовтня 2018 року, винесену інспектором ІСРПІВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції Київської області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.04.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда