Справа № 524/743/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 р.Справа № 524/743/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Предоляк О.С., м. Кременчук, повний текст складено 21.03.19 року по справі № 524/743/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Скляренка Олега Олеговича

третя особа: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Скляренка Олега Олеговича, третя особа: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати дії відповідача протиправними та незаконними;

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії НК № 305052 від 28.01.2019.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2019 позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 305052, винесену інспектором роти №4 батальйону патрульної поліції в м Кременчук УПП в Полтавській області Скляренко Олегом Олеговичем 28 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Провадження у справі закрито.

В іншій частині позовні вимоги - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги третя особа звертає увагу на те, що в судовому засіданні позивач надав пояснення, що він дійсно тримав у руці засоби зв'язку під час керування транспортним засобом. Під час патрулювання було виявлене адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, а саме під час керування транспортним засобом користувався мобільним телефоном, тримаючи його в руці, чим порушив п.п. "д" п. 2.9 ПДР України. Доказів на спростування вищезазначеного факту на місці розгляду справи не надано.

Враховуючи викладене, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання, призначеного на 22.04.2019, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 28 січня 2019 постановою серії НК № 305052 інспектора роти №4 батальйону патрульної поліції в м Кременчук УПП в Полтавській області Скляренка О.О. позивача - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом, в якому в обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідачем протиправно, за відсутності жодних доказів провини, складено оскаржувану постанову Серії НК № 305052 від 28 січня 2019.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнанння протиправною та скасування вищезазначеної постанови відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху.

В свою чергу, відмовляючи в задоволенні позовних вимог у частині визнання дій відповідача протиправними, суд першої інстанції виходив з того, що вказане рішення не передбачено ст. 162 КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на те, що ані позивачем, ані відповідачем та третьою особою рішення суду в частині позовних вимог, які були залишені без задоволення, в апеляційному порядку оскаржене не було.

Згідно з ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії НК № 305052 від 28 січня 2019, інспектором роти №4 батальйону патрульної поліції в м Кременчук УПП в Полтавській області Скляренком О.О. встановлено, що 28.01.2019 о 09 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Фольксваген » д.н.з. НОМЕР_1 в м Кременчуці по вул. Академіка Маслова, користувався засобами зв'язку, а саме, тримаючи його в руці, чим порушив п.п. "д" п. 2.9 ПДР.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п.п. "д" п. 2.9 ПДР України водієві забороняється, зокрема, під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Тобто, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, що позивач під час керування транспортним засобом користувався засобами зв'язку.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, з метою доведення правомірності винесеної інспектором патрульної поліції постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, разом з відзивом на позов надано диск з матеріалами відеофіксації.

Колегією суддів переглянуто наданий диск із відеозаписом, з якого не вбачається факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.9 (д) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП.

З огляду на викладене, наданий відеозапис жодним чином не підтверджує факт порушення позивачем ПДР України, а інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а відтак, правомірність винесення оскаржуваної постанови, відповідачем надано не було, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, за правилами ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в тому числі відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таких відомостей оскаржувана постанова не містить, що в сукупності, характеризує її як незаконну.

Також, у згаданій постанові відсутні будь-які дані, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про наявність такого порушення та не зазначено, чому ним не враховані пояснення позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначені обставини вказують на формальний розгляд справи, при винесенні постанови відповідач не дав належної оцінки доводам позивача і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач вчинив всі передбачені чинним законодавством дії, такі як повідомлення позивачу на місці зупинки посади, звання та прізвища поліцейського та причину зупинки; роз'яснення позивачу його прав.

Таким чином, постановою серії НК № 305052 інспектора роти №4 батальйону патрульної поліції в м Кременчук УПП в Полтавській області Скляренка О.О. безпідставно притягнуто позивача до відповідальності за порушення п. 2.9 "д" Правил дорожнього руху України, оскільки відповідачем не доведено подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні позивач надав пояснення, що він дійсно тримав у руці засоби зв'язку під час керування транспортним засобом, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначених фактів матеріали справи не містять.

Навпаки, з протоколу судового засідання від 21.03.2019 та рішення суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що правил дорожнього руху він не порушував, що спростовує вищезазначені доводи апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 305052 за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України, прийнята з порушеннями вимог КпАП України, є безпідставною та необґрунтованою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про її скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2019 року по справі № 524/743/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді Н.С. Бартош З.Г. Подобайло