Справа № 560/1187/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1187/19
УХВАЛА

іменем України

19 квітня 2019 рокум. Хмельницький
Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Козачок І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дунаєвецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дунаєвецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування висновку від 18.01.2018 Дунаєвецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, та зобов'язання внести зміни до актового запису про народження № 17 від 27.03.1929 р. щодо зазначення національності батька - ОСОБА_2.

Посилається на те, що її батько згідно з довідкою Державного архіву Хмельницької області від 27.07.2017 року за національністю є поляком і для того, щоб уникнути переслідувань зі сторони влади, його нащадки приховували свою приналежність до польської національності. Зазначає, що сім'я позивача завжди вважала себе поляками, дотримувалась польських традицій. Бажаючи відновити національність свого батька у офіційних актах і документах, позивач звернулась до відповідача про внесення відповідних змін до актового запису, на що отримала відмову. Вважаючи її протиправною, звернулась до суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Пунктом 1 частини 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб'єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов'язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктами 1 і 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу (далі також - ЦПК) України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб'єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з'ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа.

Суд прийшов до висновку про те, що зі змісту обставин, викладених у позові, вбачається наявність невирішеного спору про особисті немайнові права та встановлення юридичних фактів, у той час як публічно правовий спір між сторонами як такий відсутній.

Зазначені висновки суд робить з наступного.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України). Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону України №2398-VI).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

У позовній заяві позивач просить зобов'язати орган РАЦС змінити відомості, які свідчать про факти, які мають юридичне значення, що вказані у актовому записі про народження №17 від 27 березня 1929 року, складеному виконавчим комітетом Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, змінивши національність батька на "поляк".

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 відносить себе до осіб польської національності, стверджуючи, що батько позивача також був поляком, а тому бажає відновити та підтвердити його дійсну національність відповідно до Закону України "Про національні меншини в Україні".

Суд звертає увагу на те, що позивач не ставить питання про перевірку додержання відповідачем безпосередньо процедури розгляду та прийняття органом відповідного рішення. Також позивач не посилається на те, що підставою для внесення змін до актових записів є допущені відповідачем помилки (перекручення, неточності, описки)

Фактично зміст та суть позовних вимог зводиться до зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису, визнавши певні обставини, які є невстановленими юридичними фактами.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що спір виник у зв'язку з бажанням особи встановити або відновити факти, що мають юридичне значення, для можливості вчинення нею подальших юридично значимих дій. Про це також зазначає і сама позивач у позові.

Відповідно до статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві та належать до юрисдикції місцевих загальних судів.

Положеннями частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім того, адміністративний суд загалом позбавлений повноважень зобов'язувати орган реєстрації актів цивільного стану вносити зміни, доповнення або виправлення, які фактично змінюють або встановлюють інші особисті назви, імена, ніж ті, що вказані у актових записах, оскільки не встановлює юридичні факти.

Відтак, суд приходить до висновку, що у цій справі існує невирішений спір про встановлення обставин, що підтверджують або спростовують правильність інформації у актовому записі.

Залежно від встановлених обставин та юридичних фактів у подальшому може бути вирішене питання про правильність або неправильність актових записів та зобов'язання відповідача внести зміни (виправлення) до них.

А оскільки адміністративний суд позбавлений права встановлювати (визнавати) будь - які юридичні факти, які стосуються реалізації особами їх цивільних прав, розгляд даної справи не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція висловлюється у постанові Великої палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17 (провадження №14-408цс18). У цій постанові Верховний суд вказує на те, що адміністративний суд, розглядаючи справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факт реальної дати народження особи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду. Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Судом враховуються зазначені висновки, які збігаються з його власною оцінкою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що вона може звернутись з вказаними позовними вимогами або вимогами про встановлення фактів, які мають юридичне значення, в порядку цивільного судочинства до місцевого загального суду з урахуванням встановлених Цивільним процесуальним кодексом України правил територіальної підсудності.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяОСОБА_3