Справа № 580/749/19
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/749/19
Номер провадження 2-а/580/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Бакланова Р. В.

за участю секретаря - Гладкової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача в порядку адміністративного судочинства. Просить скасувати постанову від 17.03.2019 року серія НК № 792701 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно нього, як протиправну, закривши провадження у справі.

Ухвалою від 28.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій ствердив позовні вимоги в повному обсязі, просить суд скасувати оскаржувану постанову та провести розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так судом встановлено, що 17.03.2019 інспектором роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії НК № 792701 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В постанові зазначено про те, що позивач близько 23 год. 35 хв. 17.03.2019 року в м. Суми на перехресті вул. Покровська та Петропавлівська, здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив вимогу п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Таким чином, з огляду на обставини, які викладені в оскарженій постанові поліцейського, лейтенанта поліції, та враховуючи обєктивну сторону правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, яке полягало у порушенні правил проїзду перехресть, тобто був вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, який забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою.

Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч.5 ст. 77 КАС України)

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.23,25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.7 Правил дорожнього руху України передбачено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Відповідно до п. 8.7.3 (з) Правил дорожнього руху України вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 74, 75 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати превентивнi заходи, а саме: перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

Частинами 2,3 ст.29 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський захід, до яких відноситься і превентивний захід у виді перевірки документів, застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Частиною 2статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ( п.3 ч.3 ст. 286 КАС України).

Як зазначає позивач, відповідач пояснив йому причину зупинки: «у вас з автомобілем все гаразд, оскільки ви рухаєтеся з увімкненим аварійним сигналом», заперечивши це, повідомив, що автомобіль справний і він вмикав правий сигнал повороту. Інспектор повідомила, що ним порушено п. 8.7.3 ПДР, а саме: ним здійснений рух на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора. Позивач даний факт заперечив, повернувся до світлофора, але він не працював. Повернувся до інспектора та попросив надати докази де було б зафіксовано факт його правопорушення.

Із дослідженого під час судового розгляду наданого відповідачем відеозапису встановлено, що зйомка перехрестя вул. Покровська та вул. Петропавлівська в м. Суми, ведеться з боку вул. Петропавлівська на якій стоїть автомобіль Вольво 740. Інспектори поліції перевіряють документи, багажник автомобіля, сам рух транспортного засобу та факт порушення зафіксований небув..

Оглянувши відеофайл суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушенням останнім п. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_1 дорожнього руху, оскільки відеозапис не містить відображення на який сигнал світлофору водій ОСОБА_1 виїхав на перехрещення проїзних частин, внаслідок чого інспектором під час винесення постанови не зясовано, чи увімкнений був світлофор.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вина позивача у порушенні пп. «е» п. 8.7.3 ОСОБА_1 дорожнього руху, не доведена поза розумним сумнівом.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які б підтверджували порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині скасування постанови та закриття провадження у справі, що відповідає п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України.

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії НК № 792701 від 17.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд Сумської області .

Суддя: Р. В. Бакланов