Справа № 300/856/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"19" квітня 2019 р. справа № 300/856/19
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Вивчаючи позовну заяву та додані до неї матеріали суддею встановлено таке.
У відповідності до вимог частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Однак позивачем не долучено до позовної заяви документ про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, визначених законом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно зі статями 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 за №3674-VI (надалі по тексту також Закон №3674-VI) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону №3674-VI).
Відповідно до пункту 3 абзацу 1 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 за №2629-VIII, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1 921,00 гривня.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
При цьому, окремі рішення, прийняті субєктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.
Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.
Суд зазначає, що рішенням про коригування митної вартості митний орган визначає митну вартість, за якою необхідно здійснити митне оформлення товару, що тягне за собою необхідність сплати податку на додану вартість, акцизний збір та/або інші митні платежі у збільшеному розмірі. Відповідно рішення про коригування митної вартості впливає на майновий стан декларанта.
Разом з цим, суд звертає увагу на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою. Рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов'язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.
Стосовно розміру судового збору за подання позивачем до адміністративного суду позову із заявленою вимогою майнового характеру, суддя вважає за необхідне зазначити.
Так, частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 коментованого Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивач вважає, що його право майнового характеру порушено на суму 84 316,43 гривень, як додатковий платіж за збільшену оскаржуваним рішенням митну вартість транспортного засобу щодо ввізного мита, акцизного збору, податку на додану вартість (в тому числі інших митних платежів).
Втім, позивач до позовної заяви не долучив ні розрахунку такої суми додатково сплачених обов'язкових платежів при здійсненні митного оформлення автомобіля (із відповідними доказами на підтвердження такої обставини), ні самі платіжні документи про доплату 84 316,43 гривень.
У зв'язку з цим, суд не має за можливе, враховуючи посилання позивача на ухвалу Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №815/943/18, перевірити правильність розрахунку бази (спірні суми переплати) для сплати судового збору.
Разом з тим, суддявідзначає наступне, що при розрахунку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру слід виходити з формули: ціна позову х 1 %.
При цьому, загальна оспорювана сума (ціна позову) у справі становить різницю показників митної вартості товару, визначених контролюючим органом та позивачем. Такий висновок судді відповідає позиції Верховного Суду в ухвалі від 21.01.2019 по справі №826/5126/18 (К9901/983/19).
З огляду на вказаний розрахунок, один відсоток ціни позову складає 2 638,68 гривень.
Таким чином, позивач зобов'язаний сплатити судовий збір за подання до суду адміністративного позову майнового характеру в розмірі 2 638,68 гривень.
Водночас, слід відмітити, що за змістом частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Проте, відповідачем в порушення вимог вказаної норми, не подав всіх доказів, обставини щодо яких містяться в адміністративному позові.
Зокрема, ОСОБА_1 вказує, що транспортний засіб придбаний у Сполучених Штатах Америки і відповідно мало місце транспортування автомобіля морським шляхом до порту м. Гдиня (ОСОБА_2). Однак, документи на таке транспортування, в тому числі оплати за такі послуги і відображення їх в декларації при митному оформленні товару, суду не надані.
Окрім того, позивач зазначає, що при прийняття оскаржуваного рішення митним органом не враховано стан транспортного засобу, оскільки вказаний автомобіль був ввезений на причепі, частково розукомплектований, відсутня АКПП, відсутні головні запчастини мотору внутрішнього згорання, царапини лакофарбового покриття, пошкодження переднього бамперу, потерті сидіння та салон. Втім, належних доказів на підтвердження зазначених обставин позивач не надав.
Також необхідно відмітити, що позивач в адміністративному позові вказує про загальну декларацію/попередній документ №UA206020.2018.400843 від 11.10.2018 та митну декларацію №UA206020.2018.400932, яку 18.02.2019 митний брокер ФОП ОСОБА_3 подав від імені ОСОБА_1 митному органу, при цьому останній документ відсутні в матеріалах позовної заяви.
Суддя звертає увагу на те, що у відповідності до частин 1-2, 4-5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог частин 3, 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами частин 1, 2 статті 169 коментованого Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У звязку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частинами 3, 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
2. Встановити позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частинами 3, 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України:
3.1. Необхідно надати до позовної заяви:
- квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору в розмірі 2 638,68 гривень;
- документи, що підтверджують транспортування автомобіля марки BMW, модель 535, номер кузова НОМЕР_1, 2016 року випуску, морським шляхом до порту м. Гдиня (ОСОБА_2), в тому числі оплати за такі послуги і відображення їх в декларації при митному оформленні товару;
- документи, які підтверджують стан транспортного засобу на момент митного оформлення в частині: часткового розукомплектований, відсутності АКПП, відсутності головних запчастин мотору внутрішнього згорання, наявності царапин лакофарбового покриття, пошкодження переднього бамперу, потертості сидіння та салону;
- митну декларацію №UA206020.2018.400932, подану 18.02.2019 митним брокером ФОП ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 митному органу.
Роз'яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4