Справа № 500/348/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/348/19

08 квітня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб'юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі - позивач, ОСОБА_5Г.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області (далі - відповідач, ГТУЮ в Тернопільській області), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ ГТУЮ в Тернопільській області від 10.01.2019 №3/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5Г." за підписом начальника управління ОСОБА_6;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГТУЮ в Тернопільській області на користь ОСОБА_5 судові витрати по даній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом ГТУЮ у Тернопільській області від 10.01.2019 №3/11 Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5Г. ОСОБА_5 заступнику начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області оголошено догану та закрито дисциплінарне провадження щодо нього у зв'язку із застосуванням виду дисциплінарного стягнення.

Позивач звертає увагу суду, що до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за надання недостовірної інформації, при цьому в наказі від 10.01.2019 №3/11 не конкретизовано, яку саме недостовірну інформацію та кому саме він її надав, тобто відсутні відомості, обставини та суть дисциплінарного проступку.

ОСОБА_5 стверджує, що за весь час перебування на посаді державної служби сумлінно і професійно виконував та виконує посадові обов'язки державного службовця, передбачені статтею 8 Закону України Про державну службу", також акти органів державної влади, накази (розпорядження) та доручення керівників прийнятих у межах їхніх повноважень. Нікому і ніколи не надавав недостовірної інформації.

Крім того, позивач зазначає, що 11.01.2019 звернувся до начальника ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_6 з письмовою заявою про надання йому належним чином завірених копій матеріалів, які стали підставою для видання наказу, проте, запитуваних документів не надано. Тому, ОСОБА_5 звертає увагу суду, що йому достовірно не відомо, за яку саме надану недостовірну інформацію його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Позивач не погоджується із наказом від 10.01.2019 №3/11, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернувся із даним позов до суду.

Ухвалою суду від 04.02.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.02.2019.

На адресу суду 19.02.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування зазначено, що дії та бездіяльність позивача полягали в порушенні принципів здійснення державної служби та обов'язків державного службовця, а саме, надання недостовірної інформації, що підтверджується доказами, зокрема відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, поясненням громадянина ОСОБА_7, постановою опису та арешту майна боржника від 24.11.2017, постановою начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_8 про перевірку виконавчого провадження ВП 48000524 від 26.10.2017, інформацією начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_8 від 13.12.2017 за №45315 та неналежним виконання позивачем посадової інструкції заступника начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, затвердженої начальником Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_6 09.02.2017.

Звернув увагу суду на те, що Головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області вжито всіх заходів спрямованих на забезпечення та дотримання прав ОСОБА_5 До того ж, оскаржуваний наказ прийнятий на підставі матеріалів дисциплінарної справи, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_5 порушення законодавства у сфері державної служби.

Відповідач вважає, що наказ від 10.01.2019 № 3/11 винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в межах своєї компетенції, тому, правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 відсутні.

Ухвалою суду від 12.03.2019 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою, постановленою в судовому засіданні 27.03.2019, суд закрив підготовче засідання та ухвалив перейти до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, відповіді на відзив (аркуші справи 212-217) просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві на адміністративний позов, запереченнях на відповідь (аркуші справи 221-242).

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 працює в системі органів юстиції з 28.09.2010, на посаді заступника начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з 23.03.2016 згідно наказу Міністерства юстиції України від 23.03.2016 №34/44.

Заступником начальника Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з питань державної виконавчої служби ОСОБА_9 30.11.2018 подано начальнику Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_6 подання про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_5 (аркуші справи 51-54), з яким позивач ознайомився 21.12.2018, що підтверджується його особистим підписом на поданні.

Начальником Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області 20.12.2018 видано наказ №52/11 "Про ініціювання дисциплінарного провадження", яким щодо позивача відкрито дисциплінарне провадження (аркуш справи 55), що тривало з 20.12.2018 до 10.01.2019.

На засіданнях дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області дисциплінарною комісією розглянуто подання про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5, що підтверджується Протоколом № 8 від 27.12.2018 (аркуші справи 175-182) та Протоколом № 9 від 29.12.2018 (аркуші справи 183-189).

В межах дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією встановлено, що на виконання наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.11.2018 №442/45 (аркуш справи 243) проведено позапланову цільову перевірку щодо фактів, зазначених у заявах державного виконавця та поданнях керівника Тернопільського територіального управління юстиції у Тернопільській області про виплату винагороди в ході примусового виконання виконавчих проваджень №40307829 та №48000524 на предмет відповідності відомостей, що містяться в матеріалах виконавчих проваджень, заявах, поданнях про виплату винагороди, відомостям в Автоматизованій системи виконавчих проваджень (далі - АСВП).

За результатами проведеної позапланової цільової перевірки складено довідку від 27.11.2018 (аркуші справи 71-78), яку дисциплінарною комісією, крім іншого, теж взято до уваги під час розгляду подання про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5

Згідно з висновками, викладеними в довідці, робоча група, перевіряючи факти, зазначені в поданні про виплату винагороди членам виконавчої групи №45202 від 05.11.2018 (аркуші справи 98-103) та заяві від 05.11.2018 (аркуші справи 104-108) з примусового виконання ВП №48000524, встановила неправомірність дій позивача.

Також, робочою групою встановлено неправомірність дій ОСОБА_5 щодо фактів, зазначених в заяві про виплату винагороди від 05.11.2018 (аркуші справи 118-120) та в поданні про виплату винагороди від 05.11.2018 №45185 (аркуші справи 113-117) з примусового виконання ВП №40307829.

Аналізуючи вказані обставини, суд зазначає про наступне.

Судом встановлено, що на виконанні в Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області виконавче провадження №48000524 з примусового виконання виконавчого листа №607/21792/13-ц від 17.01.2015 виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_10 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 17325,46 доларів США, що еквівалентно 241788,44 грн., а також 1384, 82 грн судового збору.

До Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 07.11.2018 надійшло подання №45202 від 05.11.2018 начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_5 про виплату винагороди членам виконавчої групи (аркуші справи 98-103), а також заява керівника виконавчої групи ОСОБА_5 про виплату винагороди виконавчій групі з примусового виконання виконавчого провадження №48000524(аркуші справи 104-108), зокрема, начальнику Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільські області ОСОБА_8, заступнику начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_5, старшому державному виконавцю Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_11

У заяві та в поданні зазначено, що 16.10.2017 керівником органу державної виконавчої служби, керуючись ст. 25 Закону України Провиконавче провадження винесено постанову №48000524 про утворення виконавчої групи з метою виконання зведеного виконавчого провадження (аркуш справи 109). Проте, як встановлено робочою групою під час проведення перевірки, згідно з відомостями АСВП виконавче провадження №48000524 не є зведеним виконавчим провадженням.

Разом із тим, перевіркою встановлено, що згідно відомостей АСВП постанова про утворення виконавчої групи від 16.10.2017 - відсутня. Зазначену постанову про утворення виконавчої групи від 16.10.2017 старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_11 внесено лише 05.11.2018 о 16:09 год., що підтверджується роздруківкою з АСВП (аркуш справи 112).

Крім цього, перевіркою встановлено, що в заяві та в поданні зазначено, що старшим державним виконавцем згідно з постановою про опис та арешт майна боржника від 24.11.2017 проведено опис іпотечного майна за адресою м. Тернопіль вул. Дружби, 1 (аркуш справи 81-84). Проте, зі змісту даного документа випливає, що будь-яких відомостей, що опис та арешт майна боржника проводився виконавчою групою або під час проведення опису та арешту були присутні члени виконавчої групи дана постанова не містить.

Слід зазначити, що в АСВП 05.11.2018 зіскановано копію акту державного виконавця від 24.11.2017, в якому зазначено, що виходом за місцем виконання м. Тернопіль вул. Дружби, 1 встановлено, що опис проводився в присутності заступника начальника Відділу ОСОБА_5, старшого державного виконавця Відділу Корнатої Р.О. та суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_12 Інформація, яка міститься в акті від 24.11.2017 не відповідає відомостям, які відображені в Постанові опису та арешту майна боржника від 24.11.2017.

Перевіркою також встановлено, що на розгляді в Головному територіальному управлінні юстиції у Тернопільській області перебувала скарга ПАТ «УкрСиббанку» від 09.11.2017, подана в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (аркуші справи 96-97). З метою належного розгляду скарги Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області доручено начальнику Відділу ОСОБА_8 провести перевірку на предмет дотримання виконавцем вимог чинного законодавства.

На виконання даного доручення винесено постанову про перевірку виконавчого провадження №48000524 від 26.10.2017 (аркуші справи 85-89), якою дії старшого державного виконавця Корнатої Р.О. з примусового виконання виконавчого провадження визнані такими, що вчиненні з дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім того, 08.12.2017 року до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на розгляд надійшло доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.12.2017 № 34255-0-33-17/20.4, про розгляд скарги, яка подана представником ПАТ «УкрСиббанку» (аркуш справи 95).

Листом від 13.12.2017 №45315 повідомлено про стан виконання виконавчого провадження №48000524 (аркуш справи 90-93). Інформація, викладена в даному листі не містить даних як про створення виконавчої групи на підставі постанови про створення виконавчої групи від 16.10.2017, так і інформації про акт державного виконавця від 24.11.2017.

Листом від 12.11.2018 №11175/3-03-19 (аркуші справи 163-164) повернуто заяву та подання про виплату винагороди у звязку із виконанням у виконавчому провадженні №48000524. Відмову аргументовано недотриманням вимог Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643.

Судом встановлено, що на виконанні в Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області передувало виконавче провадження №40307829 з примусового виконання виконавчого листа №2-5966/2011 від 23.04.2012, виданого Тернопільським міськрайонним судом.

До Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 07.11.2018 надійшло подання №45158 від 05.11.2018 начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_5 про виплату винагороди (аркуш справи 113-117), а також заява керівника виконавчої групи ОСОБА_5 про виплату винагороди з примусового виконання ВП №40307829 головному державному виконавцю Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління ОСОБА_13, начальнику Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_8 та заступнику начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_5 (аркуш справи 118-120).

В матеріалах виконавчого провадження №40307829 міститься Ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.03.2018 у справі №2-5966/11, якою скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено частково та визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу Єрохіна О.П. (аркуші справи 123-126), дію якої в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу Єрохіна О.В зупинено Ухвалою Верховного суду від 24.09.2018 (аркуші 140-143).Проте, станом на день подання заяви та подання про виплату винагороди від 05.11.2018 зазначена ухвала суду від 26.03.2018 набрала законної сили.

Листом від 12.11.2018 №11178/3-03-19 (аркуші справи 165-166) повернуто заяву та подання про виплату винагороди у виконавчому провадженні №40307829. Відмову аргументовано недотриманням вимог Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643.

Актом від 27.11.2018засвідчено факт невиконання доручення складено акт про те, що станом на 27.11.2018 доручення начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області від 26.11.2018 №3.3-18/5835 начальником Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області ОСОБА_8, а саме, працівники Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_13, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 у визначений дорученням час до Управління не з'явилися, письмових пояснень не надали (аркуш справи 69).

Зазначені висновки враховано дисциплінарною комісією при визначенні виду дисциплінарного проступку та обставин, за яких він був вчинений.

Щодо виявлених порушень у ОСОБА_5 відібрано 26.12.2018 пояснення, відповідно до яких позивачем зазначені порушення заперечуються та не визнається провина у вчиненні дисциплінарного проступку (аркуші справи 9-11).

За результатами дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією 10.01.2019 складено висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку (аркуш справи 190-192), в якому зазначено, що в діях позивача є склад дисциплінарного проступку, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», який полягає в неналежному виконанні ОСОБА_5 своїх посадових обовязків. Дисциплінарною комісією 10.01.2019 начальнику Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області скеровано подання щодо накладення дисциплінарного стягнення, а саме, рекомендовано застосувати до ОСОБА_5 один з видів дисциплінарного стягнення - догану (аркуш справи 193).

Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 10.01.2019 №3/11 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5Г.» позивачу оголошено догану та закрито дисциплінарне провадження в звязку із застосуванням дисциплінарного стягнення (аркуш справи 12).

Позивач вважає протиправним застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани, що обумовило його звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного наказу, з урахуванням підстав, з яких позивач просить його скасувати, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері державної служби регулюються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 N889-VIII (далі - Закон N 889-VIII), який є спеціальним актом вищої юридичної сили в системі законодавства про державну службу та визначає особливості правового регулювання у цій сфері, а тому його положенням у процесі правозастосування надається перевага над положеннями Кодексу законів про працю України. При цьому, положення Кодексу законів про працю України застосовується лише у випадку не урегульованості або неповної урегульованості трудових правовідносин осіб, які мають статус державного службовця.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом N889-VIII.

За змістом частини першої статті 1 Закону N 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Відповідно до статті 8 Закону N889-VIII державний службовець зобов'язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Відповідно до статті 64 Закону N889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначені статтею 65 Закону N889-VIII.

Так, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 65 Закону N889-VIII дисциплінарними проступками є, серед іншого, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Приписами частини 1 статті 66 Закону N889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з частиною першою статті 67 Закону N 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

При цьому, частиною 3 статті 66 Закону N 889-VIII визначено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до частини першої статті 69 Закону №889-VIII, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Згідно з частинами 9-11 статті 69 Закону №889-VIII, дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Системний аналіз приписів Закону № 889-VIII дає можливість дійти висновку, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є, зокрема, невиконання або ж неналежне виконання останнім посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією. При цьому, законодавством вимагається, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований, і дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Закон також надає чіткий перелік видів стягнень, які можуть застосовувати за вчинення того чи іншого дисциплінарного проступку.

Одночасно для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об'єкта, суб'єкта, об'єктивної сторони, суб'єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Відповідно до статті 69 Закону №889-VIII, обовязок щодо встановлення факту дисциплінарного проступку, зокрема, чи є в діянні державного службовця склад дисциплінарного проступку і якого саме, визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, покладено саме на дисциплінарну комісію.

Як вбачається із матеріалів справи, дисциплінарною комісією під час дисциплінарного провадження встановлено, що позивачем при підготовці подання від 05.11.2018 №45202 з примусового виконання ВП №48000524 та подання від 05.11.2018 №45185 з примусового виконання ВП №40307829 та заяв про виплату винагороди вказано недостовірну інформацію щодо проведення виконавчих дій, зокрема, матеріали виконавчих проваджень та заяв (подань) про виплату винагороди членам виконавчої групи не відповідали відомостям Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Порядок виплати винагороди визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 «Про затвердження Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця» (далі Порядок №643).

Відповідно до пункту 5 Порядку №643 державні виконавці, зазначені у пункті 2 цього Порядку, мають право на винагороду за умови дотримання критеріїв виплати винагороди, встановлених Мін'юстом.

Згідно з пунктом 6 Порядку №643 для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву, в якій зазначаються: реквізити виконавчого документа; номер виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника; категорія стягнення за виконавчим документом; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, реквізити платіжних доручень; перелік виконавчих дій та строки їх проведення; розрахунок належної до виплати винагороди; відомості про дотримання критеріїв.

Пунктом 9 Порядку №643 визначено, що заява державного виконавця про виплату винагороди розглядається безпосереднім керівником державного виконавця протягом двох робочих днів з дати її надходження та за наявності підстав, передбачених пунктами 4 і 5 цього Порядку, погоджується ним із зазначенням дати погодження. За відсутності підстав для виплати винагороди зазначена заява протягом двох робочих днів з дати її надходження повертається державному виконавцю з обґрунтуванням підстав відмови.

Пунктом 10 Порядку №643 визначено, що під час розгляду заяви державного виконавця про виплату винагороди безпосереднім керівником державного виконавця перевіряються достовірність викладених у заяві відомостей, правильність розрахунку та наявність підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку.

Для перевірки наявності підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку№643, керівник державного виконавця використовує дані автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до п. 11 винагорода не виплачується, якщо державного виконавця притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв'язку із здійсненням виконавчого провадження, за яким подано заяву про виплату винагороди, або його дії (рішення) чи бездіяльність визнано неправомірними. Таким чином при формуванні заяви та подання в обов'язковому порядку в заявці виконавця та поданні керівника Відділу має міститися інформація щодо не притягнення до дисциплінарної відповідальності виконавця у звязку із здійсненням виконавчого провадження, за яким подано заяву про виплату винагороди, та відсутність рішень суду якими яким дії (рішення) чи бездіяльність виконавця визнано неправомірними.

Відсутність таких відомостей, а також наявність інших обставин, котрі потребували перевірки стало причиною ініціювання службової перевірки.

Судом встановлено, що згідно відомостей АСВП постанова про створення виконавчої групи ВП №48000524 винесена 18.10.2018 та 16.11.2018, що свідчить про невідповідність поданих матеріалів та змісту обставин зазначених у заяві та в поданні про виплату винагороди виконавчій групі з відомостями АСВП.

За правилами статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Положенням, розробленим відповідно до вимог Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження», яке визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження є Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі Положення №2432/5).

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов'язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи, як це передбачено частиною 4 статті 8 Закону.

Відповідно до пункту 10 розділу III Положення №2432/5 у разі прийняття рішення про утворення виконавчої групи керівник органу державної виконавчої служби вносить до Системи відомості про утворення виконавчої групи та її склад. Постанова про утворення виконавчої групи формується системою автоматично.

Згідно з пунктом 4 Розділу IV Положення№2432/5, постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов'язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Таким чином, постанови про створення виконавчої групи виносились старшим державним виконавцем Корнатою Р.О. всупереч зазначеним нормам з перевищенням повноважень.

Разом із тим, відповідно до вимог абзацу 3 частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 3 розділу IX Положення №2432/5, керівник органу державної виконавчої служби за допомогою Системи здійснює контроль за дотриманням строків внесення виконавчих документів відповідальною особою до Системи; законністю, своєчасністю та повнотою вчинених державними виконавцями виконавчих дій та винесених процесуальних рішень; своєчасністю та повнотою внесення до Системи відомостей про вчинені виконавчі дії.

Також, пунктом 6.2 розділу 6 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби №2274/5 передбачено, що здійснення контролю за своєчасним та якісним виконанням доручень та інших документів покладається на керівника органу державної виконавчої служби.

Як встановлено судом, в період з 19.10.2018 по 12.11.2018 заступник начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_5 виконував обов'язки начальника відділу.

Враховуючи викладене, на позивача, як на керівника покладено обов'язок щодо контролю за дотриманням працівниками відділу своєчасного та повного внесення до Системи відомостей про вчинені виконавчі дії, а також, встановлено порядок скасування процесуальних документів державного виконавця виключно начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, керівником вищого органу або ж судом.

Крім того, Наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №22/44 від 09.02.2017 затверджено Положення про Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (аркуші справи 167-170), відповідно до якого начальник Відділу відповідно до покладених на нього завдань очолює Відділ, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу Відділу, представляє Відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітний перед начальником головного територіального управління юстиції та начальником Управління за організацію та результати діяльності Відділу; забезпечує виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної ОСОБА_11 України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів головного територіального управління юстиції, доручень начальника головного територіального управління юстиції; виконує рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; організовує виконання рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з посадовою інструкцією заступника начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, затвердженої начальником Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_6 09.02.2017 (аркуші справи 171-173), до завдань та обовязків заступник начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області належать, серед іншого, здійснення своєчасного, повного і неупередженого примусове виконання рішень у порядку, встановленому законом; забезпечення ведення автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Суд вважає, що позивачем, як в.о. начальника відділу якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, як заступником начальника та як керівником робочої групи, не здійснено відповідного контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень з примусового виконання ВП №48000524 та ВП №40307829, всупереч закону не зобов'язано державного виконавця привести у відповідність до вимог законодавства матеріали виконавчих проваджень та заяви (подання) про виплату винагороди.

Наведене свідчить про відсутність належного контролю та неналежне виконання посадових обов'язків зі сторони ОСОБА_5 і як в.о. начальника відділу (заступника начальника), і як керівником робочої групи, що є порушенням вимог ст.ст. 4, 8, 62, частини 5 пункту 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Разом із тим, у судовому засіданні позивач стверджує, що до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за надання недостовірної інформації, при цьому в наказі не конкретизовано, яку саме недостовірну інформацію надав позивач та кому саме він її надав, тобто в оскаржуваному наказі відсутні відомості про обставини та суть дисциплінарного проступку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення є належним чином встановлений факт вчинення особою дисциплінарного проступку, порушення вимог чинного законодавства, неналежного виконання своїх службових обов'язків, тощо.

Як вже зазначено, оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності містить обґрунтування порушення позивачем приписів п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: за неналежне виконання посадових обов'язків.

Судом встановлено та зазначеними матеріалами підтверджено, що державним виконавцем примусового виконання рішень у ВП №48000524 та у ВП №40307829 здійснювались виконавчі дії, що не були відображені чи не відповідали відомостям АСВП, а тому, не можуть вважатися достовірною інформацією.

Слід зазначити, що в матеріалах справи містяться матеріали дисциплінарної справи та висновки дисциплінарної комісії, а також матеріали позапланової цільової перевірки проведеної робочою групою щодо дотримання вимог чинного законодавства та відповідності відомостей, зазначених у матеріалах виконавчого провадження про виплату винагороди відомостям АСВП.

Дисциплінарне провадження щодо позивача тривало з 20.12.2018 до 10.01.2019 в межах строків, визначених частиною 3 статті 71 Закону України «Про державну службу».

Як наслідок дисциплінарного провадження прийнято рішення, яке оформлено наказом. Як випливає зі змісту оскаржуваного наказу, у ньому відповідно до статті 77 Закону N 889-VIII зазначено найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Опис обставин справи міститься в складеному дисциплінарною комісією за результатами її роботи висновок про наявність у діях позивача як державного службовця дисциплінарного, в якому конкретно викладені обставини справи та суть дисциплінарного проступку позивача.

Крім того, як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_5 26.12.2018, в ході дисциплінарного провадження, надано письмові пояснення перед прийняттям рішення про накладення дисциплінарного стягнення з дотриманням вимог статті 75 Закону N 889-VIII.

Тому, суд вважає безпідставними твердження позивача щодо того, що в нього не намагалися отримати письмових пояснень.

Суд зазначає, що позивачем не спростовано доводів відповідача.

Таким чином, позивачем не було надано до суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, натомість, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень було доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого наказу №3/11 від 10.01.2019 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5Г."

Також суд зазначає, що догана є найлегшим видом дисциплінарного стягнення за такого виду порушення, а відтак, сам факт наявності дисциплінарного проступку, навіть незначного на думку позивача, дає право керівнику оголосити працівнику догану.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ є таким, що прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021, ) про визнання протиправним та скасування наказу від 10.01.2019 №3/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5Г.", - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.