Справа № 540/364/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/364/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрілківської/ сільської ради Генічеського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення №847 від 21.11.2018 року,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області (далі - відповідач-1), голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області (далі - відповідач-2), в якій просить визнати протиправною відмову Стрілківської сільської ради у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, що розташована на території Стрілківської сільської ради, визнати протиправним та скасувати рішення № 847 від 21.11.2018 року, прийняте LI сесією Стрілківської сільської ради VII скликання, в частині відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, зобов'язати Стрілківську сільську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати протиправними дії голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, які виявились у підписанні протиправного рішення № 847 від 21.11.2018 року Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Ухвалою від 01.03.2019 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

За клопотанням відповідача розгляд справи призначено в режимі відеоконференції на 11.04.2019 року.

Слухання справи в режимі відеоконфереції було неможливим з технічних проблем, що підтверджується повідомленням Генічеського місцевого суду, Херсонської області.

Від представника позивача надійшла заява про слухання справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 2, ч. 9 ст. 205 КАС України, враховуючи що сторонами надано суду всі необхідні докази по справі, відповідачем надано відзив на позовну заяву, суд прийшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є протиправною, оскільки відсутні конкретні мотиви, якими керувався відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення, не вказано в чому саме полягають можливі порушення, допущені позивачем при поданні клопотання, або певні невідповідності офіційним документам із підтвердженням таких порушень. Позивачем виконано всі умови, визначені ч. 6 ст.118 ЗК України, а тому відповідач повинен був надати дозвіл в порядку, передбаченому даною нормою закону. ОСОБА_2, перебуваючи на посаді сільського голови, не пересвідчився у незаконних підставах відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, не дослідив його зміст, та незважаючи на очевидні порушення Закону, підписав заздалегідь протиправне рішення від 21.11.2018 р. № 847, не скориставшись при цьому правом, передбаченим ч. 4 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Відповідачі надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позову. Вказують на те, що рішенням Стрілківської сільської ради від 19.05.2017 р. № 286 надано дозвіл мешканцю с. Стрілкове на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На земельну ділянку, на яку претендує позивач, вже розробляється проект землеустрою щодо відведення її у власність. Оскільки всі землі комунальної власності, що розташовані в межах с. Стрілкове, є спільною власністю територіальної громади с. Стрілкове, тому питання щодо розпорядження земельними ділянками відноситься до відання сесії Стрілківської сільської ради.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням.

05.11.2018 р. позивач звернувся до Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності орієнтовною площею 0,17 га, яка розташована на території Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із орієнтовними розмірами та бажаним фактичним місцем розташування.

Рішенням Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 21.11.2018 р. № 847 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII учасники бойових дій, серед іншого, мають першочергове право на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Згідно ст.14 Конституції України кожному громадянину України гарантується право на землю.

Стаття 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, .... подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до ч. 7 ст.118 ЗК України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно абз.1 ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений ч. 7 ст.118 ЗК України. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Рішенням Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 21.11.2018 р. № 847 відмолено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою без зазначення підстав визначених законом, а лише вказано на ч.7 ст.118 ЗК України.

Суд вважає таку відмову не вмотивованою, оскільки в рішенні відсутні будь які причини такої відмови, а посилання лише на норму закону без опису передбачених законом підстав та причин відмови не відповідає принципу правової визначеності, робить рішення суб'єкта повноважень незрозумілим для позивача та таким, що не відповідає критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Виходячи з наведеного, суд не погоджується з доводами відповідачів викладеними у відзиві про наявність вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Рішення від 21.11.2018 р. № 847 таких відомостей не містить. Лише у відзиві на позовну заяву відповідачі зазначають про те, що стосовно земельної ділянки, яку бажає отримати позивач, у 2017 році надано дозвіл іншій особі на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність.

На підтвердження відповідачем надано рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 19.05.2017 р. № 287 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення (безоплатно у власність) земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд".

Між тим, вказане рішення органу місцевого самоврядування не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст.ст.73-75 КАС України, оскільки не містить відомостей стосовно особи, якій надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а з урахуванням дати його прийняття 19.05.2017 р. та дати звернення позивача із клопотанням 05.11.2018 р., тобто через один рік та шість місяців після прийняття попереднього рішення № 287, відповідач зобов'язаний був забезпечити його виконання, як зазначено в п. 3 та пересвідчитись щодо виготовлення проекту землеустрою особою якій такий дозвіл надано.

На думку суду, відповідач хибно тлумачить ЗУ "Про захист персональних даних", оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 5 цього закону зазначено, що не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Крім того, перевіряючи правомірність рішення суб'єкта владних повноважень, суд надає правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні та на момент його прийняття, а не тим, які в подальшому були виявлені суб'єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.

Суд зазначає, що з наданих відповідачами документів не вбачається, що земельна ділянка, дозвіл на розробку проекту із землеустрою якої було надано іншій особі, співпадає чи частково накладається на земельну ділянку, дозвіл на розробку проекту із землеустрою на яку просив позивач.

Отже, рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 21.11.2018 р. № 847 прийняте з порушенням норм ЗК України, не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 р. у справі № 509/4156/15-а (К/9901/7504/18).

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 21.11.2018 р. № 847 підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною відмови у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою, визнання протиправними дій голови Стрілківської сільської ради, які виявилися у підписанні протиправного рішення, задоволенню не підлягають, оскільки є складовими рішення, яке є предметом позовних вимог у даній справі та оцінка яким надається при перевірці правомірності та обґрунтованості його прийняття, а не окремо.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням обставин встановленим судом у цій справі, а саме: відсутності в рішенні підстав відмови, не зазначення позивачем конкретної земельної ділянки, а лише посилання на викопіювання, недопущення порушення прав інших осіб, суд вважає, що не можуть бути задоволені вимоги щодо зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, оскільки достатнім та належним способом поновлення його порушених прав буде зобов'язання повторно розглянути клопотання позивача.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такого порядку зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати наперед визначене рішення та фактично підміняти державний орган.

Тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача-1 надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог ст.245 КАС України, а також висновків суду у даній справі, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Стрілківську сільську раду Генічеського району Херсонської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05.11.2018 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Що стосується вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд зазначає, що ч.1 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, але це є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Судом при розгляді даної справи не встановлено таких порушень законодавства, які є підставою для реагування шляхом винесення окремих ухвал, а позивачем доказів їх наявності також не надано. Порушення законодавства, які допущено органом місцевого самоврядування при прийнятті оскаржуваного рішення, усунуто судом внаслідок його скасування та зобов'язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому підставою скасування рішення від 21.11.2018 р. № 847 стали не грубі порушення земельного законодавства, а відсутність мотивів його прийняття.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 21.11.2018 р. № 847 "Про розгляд заяви щодо надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд" в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Зобов'язати Стрілківську сільську раду Генічеського району Херсонської області (75583, Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Центральна, 105-є, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 індентифікаційний номер НОМЕР_1) від 05.11.2018 р. № Ю-924 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 109020100