Справа № 620/3317/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3317/18 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропартнер» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 вересня 2018 року № про сплату штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2 216 494,67 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем пропущено строки реєстрації ПН/PK, зазначені в п. 201.10 статті 201 ПКУ з незалежних від нього причин, про що ТОВ «Агропартнер» надало до ДФС свої письмові пояснення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року даний позов задоволено.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на презумпцію правомірності рішень платника податку, яка закріплена в статті 4.1 ПК України у випадку, коли є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, пріоритет правомірності рішення залишається за платником податків.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «Агропартнер» складено ряд податкових накладних (наявні у матеріалах справи).

Зазначені податкові накладні направлені до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням законодавчо встановлених строків для подання на реєстрацію ПН/РК, про що свідчать відповідні Квитанції № 1.

Проте, згідно отриманих позивачем Квитанцій № 1, вищезазначені податкові накладні не було прийнято ДФС України. Як підстава неприйняття вказаних ПН/РК, у всіх отриманих позивачем квитанціях № 1 зазначено наступне: «Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (...) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (...) з урахуванням суми ПДВ на яку накладено арешт за рішенням суду (...)».

Позивач звернувся до контролюючого органу за відповідними роз'ясненнями щодо причин неприйняття ПН/РК ТОВ «Агропартнер», на що отримав усну відповідь про те, що ПН/РК не були прийняті на реєстрацію, оскільки існує судове рішення, яким накладено арешт на електронний рахунок ПДВ позивача та що ДФС не будуть прийматись жодні ПН/РК на реєстрацію на час дії відповідного судового рішення.

Так, 18 червня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва постановлена ухвала по справі № 761/22466/18, якою задоволено клопотання начальника 4-го ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС Іщук Н.О. та зобов'язано службових осіб ДФС України накласти арешт на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, що належить ТОВ «Агропартнер».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року по справі № 761/25400/18 задоволено клопотання представника позивача та скасовано арешт, накладений на суму ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, що належить ТОВ «Агропартнер».

Також, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 липня 2018 року по справі № 761/22466/18 задоволена апеляційна скарга ТОВ «Агропартнер» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, зазначену ухвалу скасовано.

Надалі ТОВ «Агропартнер» повторно подало вищевказані ПН/PK на реєстрацію до ДФС України. В результаті повторного направлення зазначені ПН/PK були прийняті та зареєстровані ДФС в Єдиному реєстрі датою та часом їх повторного фактичного надходження, що підтверджується відповідними квитанціями № 1.

Позивач з незалежних від нього причин не зміг своєчасно зареєструвати ПН/PK у строки, зазначені в п. 201.10 статті 201 ПКУ, про що ТОВ «Агропартнер» надало до ДФС свої письмові пояснення та копії відповідних судових рішень.

07 вересня 2018 року позивач отримав акт камеральної перевірки даних ТОВ «Агропартнер» щодо порушення порядку реєстрації ПН/PK в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04 вересня 2018 року № 2481/28-10-41-01/31818929, в якому контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем термінів реєстрації ПН/PK, передбачених п.201.10 статті 201 ПКУ.

20 вересня 2018 року ТОВ «Агропартнер» отримало податкове повідомлення-рішення від 18 вересня 2018 року № , в якому зазначено про порушення позивачем граничних строків реєстрації ПН/PK, визначених статтею 201 ПКУ та нараховано штрафних санкцій на загальну суму 2 216 494,67 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та прийнятого ним рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно пп. 14.1.60 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно п.120-1.1 статті 120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 1 0 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

З аналізу наведених норм вбачається, що ПК України визначено обов'язок платника податку зареєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування, та у разі порушення визначених законодавством граничних строків для такої реєстрації застосовуються штрафні санкції.

Дійсно, судом встановлено та не заперечується самим позивачем, що ним фактично було порушено терміни реєстрації ПН/PK, передбачені п. 201.10 статті 201 ПКУ, однак, з незалежних від нього причин. ДФС України відмовляла в реєстрації ПН/PK у зв'язку з накладеним арештом на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, що належить ТОВ «Агропартнер», що підтверджується відповідними квитанціями № 1.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, зазначений арешт існував у період часу з 18 червня 2018 року по 13 липня 2018 року, що підтверджується відповідними судовими ухвалами, а граничний термін реєстрації вищевказаних ПН/PK в Єдиному реєстрі: щодо ПН/PK, складених з 01 по 15 червня 2018 року - до 30 червня 2018 року включно; щодо ПН/PK, складених з 16 по 30 червня 2018 року - до 15 липня 2018 року включно. При цьому, вищезазначені податкові накладні оформлені позивачем відповідно до вимог п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: складені платником податку на додану вартість та містять усі обов'язкові реквізити.

Слід зазначити, що п. 201.10 статті 201 ПК України чітко визначає підстави для неприйняття ПН/РК або зупинення їх реєстрації. Так, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Причина неприйняття ПН/РК, яка була зазначена у електронних квитанціях, надісланих позивачу, не передбачена жодним чинним нормативним актом, що регулюють відносини у сфері оподаткування.

Колегія суддів наголошує на тому факті, що незаконність арешту ліміту ПДВ позивача було підтверджено відповідними судовими рішеннями, а сам арешт - скасовано. Проте, у зв'язку саме з незаконно накладеним арештом на ліміт ПДВ ТОВ «Агропартнер», позивач з незалежних від нього причин не зміг своєчасно зареєструвати ПН/РК у строки, зазначені в п. 201.10 статті 201 ПКУ. При цьому, ТОВ «Агропартнер» надало до ДФС свої письмові пояснення та копії відповідних судових рішень.

Проте, ДФС України, ігноруючи судову ухвалу про скасування арешту ліміту ПДВ, яка набрала чинності 13 липня 2018 року, відмовляла в реєстрації ПН/РК ТОВ «Агропартнер», які були надіслані до Єдиного реєстру 15 липня 2018 року (в останній день граничного терміну для реєстрації ПН/РК). Фактично ж контролюючий орган почав реєструвати ПН/РК позивача лише починаючи з 19 липня 2018 року (тобто, вже після спливу граничного терміну на реєстрацію), що підтверджується відповідними квитанціями № 1.

Зазначені факти свідчать про відсутність вини позивача в порушенні законодавчо встановлених термінів реєстрації ПН/РК. Навпаки, на думку колегії суддів, зі свого боку позивачем були виконані всі можливі дії для своєчасної реєстрації ПН/РК.

Апеляційний суд звертає увагу, що п. 201.10 статті 201 ПКУ передбачає вичерпний перелік підстав для неприйняття ПН/PK або зупинення їх реєстрації. Зазначена норма ПКУ, а так само, будь які інші чинні нормативно-правові акти не містять такої підстави неприйняття ПН/PK, як перевищення суми ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування з урахуванням суми ПДВ на яку накладено арешт за рішенням суду.

Отже з аналізу наведених обставин справи вбачається, що позивачем було вчинено всі залежні від нього дії по недопущенню порушення строків реєстрації накладних, при цьому, таке порушення сталося не з вини платника податків.

Відповідно, оскільки наявність вини ТОВ «Агропартнер» у несвоєчасній реєстрації накладних не встановлено, то й немає підстав для застосування до позивача юридичної відповідальності. Таким чином, податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, лише за наявності його вини. При цьому, існування судового рішення про накладення арешту на електронний рахунок ПДВ позивача, внаслідок чого товариство не мало можливості зареєструвати накладні, свідчить про відсутність вини суб'єкта господарювання.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 15 травня 2018 року по справі № 810/3417/16 та від 30 січня 2018 року по справі № 815/2745/17.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З огляду на презумпцію правомірності рішень платника податку, яка закріплена в статті 4.1 ПК України у випадку, коли є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, пріоритет правомірності рішення залишається за платником податків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС України № .

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідач, як суб'єкти владних повноважень, не довів правомірності своїх дій та обґрунтованості прийняття оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідача зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку