Справа № 855/113/19
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/113/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Літвіної Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Федотова І.В.,

за участю секретаря - Мідянки А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання утриматись від вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в порядку, встановленому ст.ст. 273, 277 КАС України, звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії від 07 квітня 2019 року № 759;

- визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії відносно забезпечення дотримання передбачених Конституцією та Законом України «Про вибори Президента України» принципів і засад виборчого процесу стосовно володіння українською мовою кандидатами в Президенти України та зобов'язати Центральну виборчу комісію утриматись від прийняття в подальшому постанов, що базуються на вищевказаній протиправній бездіяльності Центральної виборчої комісії та не відповідають Закону України «Про вибори Президента України» і Конституції України;

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії від 30 січня 2019 року № 153.

Ухвалою суду від 13 квітня 2019 року зазначений адміністративний позов у частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 30 січня 2019 року № 153 «Про реєстрацію кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року» залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 13 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі в частині інших позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що Центральна виборча комісія вчинила протиправну бездіяльність, а саме: не отримала у кандидатів в Президенти України під час реєстрації їх кандидатами в Президенти України, підтвердження факту володіння ними українською мовою у відповідності до Закону України «Про вибори Президента України» та Конституції України. На переконання позивача, протиправна бездіяльність Центральної виборчої комісії є триваючою на момент звернення ним до суду з даним позовом.

Позивач зазначає, що при прийнятті постанови Центральної виборчої комісії від 30 січня 2019 року № 153 відповідач, не переконавшись в тому, що ОСОБА_2 володіє українською мовою у відповідності до Закону України «Про вибори Президента України» та Конституції України протиправно здійснив його реєстрацію кандидатом на пост Президента України, а в подальшому, не усунувши вказані порушення, прийняв постанову Центральної виборчої комісії від 07 квітня 2019 року № 759.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує також тим, що Центральна виборча комісія знехтувала своїми обов'язками чим порушила права тридцяти мільйонів виборців, в тому числі і безпосередньо позивача на обрання легітимного Президента України, що перешкоджає йому, як виборцю, прийняти участь в таких виборах.

Центральна виборча комісія подала відзив на адміністративний позов, у якому зазначила, що приймаючи постанову від 07 квітня 2019 року № 759 та здійснюючи дії стосовно забезпечення проведення виборів, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та інших учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи адміністративного позову, відзиву на нього та поданих письмових пояснень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 26 листопада 2018 року № 2631-VIII призначено чергові вибори Президента України на неділю, 31 березня 2019 року.

Постановою Центральної виборчої комісії від 27 грудня 2018 року № 253 було оголошено початок виборчого процесу чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року з 31 грудня 2018 року.

Постановою Центральної виборчої комісії від 07 квітня 2019 року:

призначено повторне голосування з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року, на неділю, 21 квітня 2019 року;

включено до виборчого бюлетеня для повторного голосування 21 квітня 2019 року з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року таких кандидатів на пост Президента України, які у підсумку голосування у день чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року одержали найбільшу кількість голосів виборців:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в місті Києві, художній керівник, ТОВ «Квартал 95», безпартійний, суб'єкт висування - ПОЛІТИЧНА ПАРТІЯ «СЛУГА НАРОДУ»;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в місті Києві, Президент України, безпартійний, cамовисування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 6 ст. 103 Конституції України порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом.

Спеціальним законом в Україні, який регламентує порядок проведення виборів Президента України є Закон України «Про вибори Президента України» від 05 березня 1999 року № 474-XIV (далі - Закон № 474-XIV).

Основні засади організації діяльності Центральної виборчої комісії як постійно діючого колегіального державного органу, до компетенції якого належить забезпечення організації підготовки та проведення виборів і референдумів в Україні, забезпечення реалізації та захисту конституційних виборчих прав громадян України, визначені Законом України «Про Центральну виборчу комісію» від 30 червня 2004 року № 1932-IV (далі - Закон № 1932-IV).

Відповідно до ст. 3 Закону № 474-XIV вибори Президента України є рівними: громадяни України беруть участь у виборах на рівних засадах. Усі кандидати на пост Президента України мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі. Рівність прав і умов участі у виборчому процесі забезпечується: забороною втручання органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у виборчий процес, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1932-IV Комісія є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України та законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, у порядку та в межах, встановлених законами України.

Нормами ст. 2 Закону № 1932-IV передбачено, що Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого процесу, реалізацію виборчих прав громадян України. Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об'єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону № 1932-IV Комісія та її члени зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1932-IV порядок організації роботи Комісії визначається цим Законом, Регламентом Центральної виборчої комісії (далі - Регламент), а також іншими актами, що приймаються Комісією на виконання цього та інших законів України.

Як вбачається з матеріалів справи, наполягаючи на вчиненні Центральною виборчою комісією протиправної бездіяльності ОСОБА_1 зазначає, що Комісія не отримала у кандидатів в Президенти України, зокрема у ОСОБА_2, під час реєстрації його кандидатом в Президенти України, підтвердження факту володіння ним українською мовою у відповідності до Закону України «Про вибори Президента України» та Конституції України.

Надаючи оцінку доводам позивача про бездіяльність Комісії та зобов'язання її утриматись від вчинення дій, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Протиправна бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Днем бездіяльності є останній день встановленого законом строку, в який мало бути вчинено дію або прийнято рішення (ст. 270 ч. 4 КАС України).

Отже, визнанню бездіяльності протиправною передує встановлення обов'язку виконання суб'єктом владних повноважень певних дій (прийняття рішення) у визначений законом строк.

Згідно з ч. 6 ст. 277 КАС України рішення, дії чи бездіяльність виборчий комісій, у тому числі рішення Центральної виборчої комісії із встановлення результатів виборів, можуть бути оскаржені у порядку, передбаченому ст. 273 Кодексу.

В свою чергу, як з'ясовано під час судового засідання, постанова Центральної виборчої комісії від 30 січня 2019 року № 153 «Про реєстрацію кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року» в судовому порядку не оскаржена та є чинною.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 1932-IV за результатами розгляду та обговорення на засіданні Комісії питання порядку денного Комісія ухвалює рішення у формі постанови.

Згідно з ч. 17 ст. 28 Закону № 474-XIV рішення виборчої комісії, прийняте в межах її повноважень, є обов'язковим для виконання. Ніхто не має права втручатися у діяльність виборчих комісій, за винятком випадків, передбачених законом.

Аналогічні вимоги містить ч. 1 ст. 13 Закону № 1932-IV, яка визначає, що рішення Комісії, прийняте в межах її повноважень, є обов'язковим для виконання всіма суб'єктами відповідного виборчого процесу чи процесу референдуму, в тому числі відповідними виборчими комісіями і комісіями з референдумів нижчого рівня, а також органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та громадянами України.

З огляду на зазначені обставини та прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом України ухвали від 13 квітня 2019 року про залишення без розгляду позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 30 січня 2019 року № 153 «Про реєстрацію кандидата на пост Президента України ОСОБА_2 на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року» у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з даною позовною вимогою, колегією суддів не надаються правові висновки у вказаній частині.

Зазначаючи про триваючу протиправну бездіяльність Комісії позивач вказує, що ні під час реєстрації кандидатом на пост Президента України, а ні в подальшому Центральною виборчою комісією не здійснено дій стосовно визначення факту вільного володіння українською мовою кандидатом на пост Президента України ОСОБА_2

Водночас, зазначаючи про порушення відповідачем вимог Конституції України та Закону України «Про вибори Президента України» позивач не вказує, які саме норми чинного законодавства порушено відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 474-XIV Президентом України може бути обраний громадянин України, який на день виборів досяг тридцяти п'яти років, має право голосу, володіє державною мовою і проживає в Україні протягом десяти останніх перед днем виборів років.

У відповідності до ст. 18 Закону № 1932-IV передбачено повноваження Комісії щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України.

Серед переліку документів, які подаються для здійснення реєстрації фізичної особи кандидатом на пост Президента України у відповідності до вимог ч. 1 ст. 51 Закону № 474-XIV особа подає: анкету кандидата на пост Президента України за формою, встановленою Центральною виборчою комісією (заповнюється кандидатом особисто); автобіографію особи, висунутої кандидатом на пост Президента України (на паперовому носієві та в електронному вигляді), обсягом до двох тисяч друкованих знаків, що обов'язково повинна містити: прізвище, ім'я, по батькові, число, місяць, рік і місце народження, відомості про громадянство, освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (в тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім'ї, адресу місця проживання із зазначенням часу проживання в Україні, відомості про судимість, не погашену і не зняту у встановленому законом порядку; передвиборну програму кандидата, викладеної державною мовою, обсягом до дванадцяти тисяч друкованих знаків (на паперовому носієві та в електронному вигляді); документ про внесення грошової застави відповідно до статті 49 цього Закону; декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 50 цього Закону; ксерокопію першої та другої сторінок паспорта громадянина України кандидата на пост Президента України та сторінок, де зазначаються відомості про його місце проживання відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»; чотири фотографії кандидата на пост Президента України розміром 4 х 6 сантиметрів, а також дві фотографії кандидата на пост Президента України розміром 9 х 13 сантиметрів, на паперових носіях та в електронному вигляді.

Для реєстрації кандидатом у Президенти України особи, висунутої партією, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, подаються також такі документи: рішення вищого керівного органу партії, прийняте відповідно до її статуту, про висування кандидата на пост Президента України, яке містить прізвище, ім'я (усі власні імена), по батькові (за наявності) особи, висунутої кандидатом на пост Президента України, та яке засвідчене підписом керівника партії і скріплене печаткою партії; заява особи, висунутої кандидатом, про згоду балотуватися кандидатом на пост Президента України від цієї партії та у зв'язку з цим на оприлюднення біографічних відомостей та декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру відповідно до статті 50 цього Закону, зобов'язання в разі обрання передати у порядку, встановленому законом, протягом місяця після офіційного оголошення результатів виборів в управління іншій особі належні йому підприємства та корпоративні права і припинити діяльність чи скласти представницький мандат, які відповідно до Конституції України та законів України несумісні з зайняттям посту Президента України (ч. 2 ст. 51 Закону № 474-XIV).

Зазначені вище норми не встановлюють обов'язку Комісії, як під час здійснення реєстрації кандидата на пост Президента України, так і в подальшому вчиняти дії стосовно перевірки рівня знань кандидатом української мови.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, вимоги позовної заяви ОСОБА_1 про вчинення Комісією протиправної бездіяльності відносно забезпечення дотримання передбачених Конституцією та Законом України «Про вибори Президента України» принципів і засад виборчого процесу стосовно володіння українською мовою кандидатами в Президенти України.

Вимоги позивача про зобов'язання Комісії утриматись від прийняття в подальшому постанов, що базуються на оскаржуваній бездіяльності Центральної виборчої комісії не підлягають задоволенню з огляду на те, що судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може визначати правовідносини між сторонами на майбутнє.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Комісії від 07 квітня 2019 року № 759, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 84 Закону № 474-XIV якщо до виборчого бюлетеня для голосування у день виборів було включено більше двох кандидатів на пост Президента України і за результатами голосування у день виборів Президента України жоден кандидат не був обраний відповідно до вимог частини третьої цієї статті, Центральна виборча комісія приймає рішення про проведення повторного голосування, про що зазначається у протоколі про підсумки голосування в день виборів Президента України.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі протоколу Центральної виборчої комісії від 07 квітня 2019 року про результати голосування у день чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року та відповідно до ч. 5 ст. 11, ч. 3 ст. 13, ч. 4 ст. 71, ч. 5 ст. 84, ч. 1, 2 ст. 85 Закону та керуючись ст.ст. 11 - 13, п. 17 ст. 18 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», Комісією було прийнято постанову від 07 квітня 2019 року № 759 «Про проведення повторного голосування з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року».

Встановлення результатів виборів Президента України є обов'язком Комісії.

Наполягаючи на скасування даного рішення Комісії позивач не посилається на порушення його порядку або строку прийняття, а зазначає лише, що воно було прийняте внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, яка на його думку полягала у тому, що Комісією не було вжито заходів з перевірки факту вільного володіння українською мовою кандидатом на пост Президента України ОСОБА_2

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що у своєму позові позивачем не наведено конкретних обставин протиправності дій Комісії з призначення повторного голосування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідно, під час розгляду зазначеної справи кожна із сторін повинна довести у суді правомірність і обґрунтованість своїх вимог, або заперечень.

Натомість, всупереч вимогам ст. 71 КАС України, що позивачем не надано до суду доказів, які б підтвердили правомірність і обґрунтованість його позовних вимог та підтверджували протиправність бездіяльності та оскаржуваного рішення Комісії.

Окрім того, постанова Центральної виборчої комісії від 07 квітня 2019 року № 759 прийнята виключно на підставі результатів голосування у день чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року. Законом України «Про вибори Президента України» не передбачено обов'язок відповідача повторно, на стадії включення кандидатів до бюлетенів повторного голосування, перевіряти кандидатів на пост Президента України на предмет відповідності вимогам, встановленим чинним законодавством, зокрема ст. 103 Конституції України.

В свою чергу, надані відповідачем докази підтверджують законність та обґрунтованість постанови Центральної виборчої комісії від 07 квітня 2019 року № 759 та свідчать про безпідставність доводів позивача про вчинення нею бездіяльності.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст. 273 КАС України суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Положеннями пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня відповідного року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року складає 1921 грн 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

В свою чергу відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1, зобов'язаний був сплатити судовий збір у розмірі 1536 грн 80 коп. (1921 грн 00 коп. * 0,4 * 2).

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до ч. 9 ст. 273 КАС України суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору.

Доказів, підтверджуючих наявність пільг щодо сплати судового збору, або обґрунтованого клопотання про звільнення від його сплати, позивачем до суду не подано.

У зв'язку з несплатою судового збору на момент вирішення справи з позивача підлягає стягненню 1536 грн 80 коп. на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про вибори Президента України», Законом України «Про Центральну виборчу комісію», ст.ст. 22, 90, 143, 194, 229, 241, 242, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 273, 277, 278 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п'ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп. до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду за наступними реквізитами: рахунок отримувача - 1055; отримувач - УК у Печерському районі/Печерс.р-н.; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); ; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030001 «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до Верховного Суду через Шостий апеляційний адміністративний суд у дводенний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов

Головуючий суддя Літвіна Наталія Миколаївна

Судді: Коротких Андрій Юрійович

Федотов Ігор В'ячеславович