Справа № 160/3262/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 квітня 2019 року Справа 160/3262/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до Державного реєстратора Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій державного реєстратора незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного реєстратора Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якій просить:

- визнати неправомірною відмову Державного реєстратора Новомосковської райдержадміністрації у знятті Військової частини НОМЕР_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як юридичні особи;

- зобов`язати Державного реєстратора Новомосковської райдержадміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Військову частину НОМЕР_1 , як незаконно внесену до даного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтями 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів.

Дослідивши позовну заяву, а також долучені до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, позивачем не надано до матеріалів адміністративного позову документу, який підтверджує сплату судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру.

Згідно ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України - розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 4 даного закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 921,00 грн., згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 року № 2629-VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на викладене, Військовій частині НОМЕР_1 необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 3 842,00 грн. (1921 х 2 = 3 842).

Державне мито має бути сплачено за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101;

Код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253;

Рахунок: 4014;

Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

код бюджетної класифікації доходів: 22030101.

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено пільги щодо сплати судового збору. При цьому, зазначена норма не звільняє від сплати судового збору юридичних осіб за подання адміністративного позову.

Отже, законодавцем на рівні Закону визначений обов`язок юридичних осіб сплачувати судовий збір.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин та за певних умов.

Отже, вимогами чинного законодавства не передбачена можливість відстрочити позивачу - юридичній особі сплату судового збору за підставами, які не визначені в ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону.

Крім того, доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору не містять доказів, що підтверджують неспроможність позивача сплатити судовий збір за подання до суду вказаного позову.

Таким чином, підстав для задоволення заяви Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору не вбачається.

Згідно ч. 6. ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2018 року Державним реєстраторам Новомосковської районної державної адміністрації було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з позовом позивач звернувся до суду лише в квітні 2019 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

У прохальній частині позову позивач, між іншим, просить суд поновити строк на звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку звернення до суду, позивачем було зазначено, що позивач отримав лист від 31 травня 2018 року №503/6/5199 з вимогою виключення відомостей про військові частини з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Військова частина НОМЕР_1 - 29.06.2018 року зверталась з листом № 1097 до відділу з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно Новомосковської райдержадміністрації з вимогою про виключення відомостей про Військову частину НОМЕР_1 з державного реєстру. Листом від 19.07.2018 року № 15-14/143 відділ з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно Новомосковської райдержадміністрації повідомив про те, що таке виключення передбачено лише у випадках припинення юридичної особи. 12 листопада 2018 року позивач отримав телеграму від начальника штабу про протиправність реєстрації військової частині НОМЕР_1 в державному реєстрі. 30 листопада 2018 року позивачем зроблена доповідь з даного питання. 17.01.2019 року за вх. № 1314/4/27/10 до Військової частини НОМЕР_1 надійшов витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 14.01.2019 року № 40, яким наказано командирам військових частин, зокрема, НОМЕР_1 та військовим комісарам взяти на особистий контроль роботу щодо виключення з ЄДР військових частин та військових комісаріатів та подати адміністративні позови до суду.

Розглянувши заявлене клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне зазначити, що під поважними причинами пропуску строку на оскарження слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Листування з вищестоящим командуванням не є заходами досудового урегулювання спору, а станом на липень 2018 року позивачу було достеменно відомо про відмову відповідача у виключенні відомостей про Військову частину НОМЕР_1 з державного реєстру.

З урахуванням викладеного, зазначені Військовою частиною НОМЕР_1 причини пропуску строку звернення до суду, слід визнати неповажними, а тому позивачу необхідно вказати інші підстави для поновлення строку та надати інші наявні докази в обґрунтування підстав такого пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

В задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними - відмовити.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до Державного реєстратора Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій державного реєстратора незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені, а саме надати до суду: оригінал платіжного документа за подання адміністративного позову в розмірі 3 842,00 грн.; заяву із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом разом із доказами.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до цієї ухвали, позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу, згідно ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко