Справа № 750/9866/16-а
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/9866/16-а Суддя (судді) першої інстанції: Рахманкулова І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям (постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013) відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», у редакції на дату призначення пенсії, в розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 та довідки Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 16 вересня 2016 року №07-22/8876, з 1 жовтня 2016 року з урахуванням всіх складових заробітної плати та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

08 квітня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли заперечення ОСОБА_3, в якому позивач повністю підтримує рішення суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ, з 3 серпня 2011 року йому призначена пенсія, відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 % заробітної плати.

26 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2015 року № 1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від суми місячної заробітної плати. До заяви додав довідку Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 16 вересня 2016 року №07-22/8876 про заробітну плату та довідку від 08.10.2014 № 06/4372 про складові заробітної плати.

Листом від 17 жовтня 2016 року № 17770/05 Управління ПФУ відмовило позивачу у перерахунку пенсії із зазначенням того, що чинним законодавством не передбачено проведення перерахунків пенсії державним службовцям.

Вважаючи дії відповідача незаконними та необґрунтованими, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2016 року позов задоволено:

- визнано неправомірними дії Управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_3 здійснити перерахунок пенсії, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 80% заробітної палати працюючого державного службовця, починаючи з 1 жовтня 2016 року, в зв'язку з підвищенням розміру посадових окладів працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013;

- зобов'язано Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 80% заробітної палати працюючого державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі, починаючи з 1 жовтня 2016 року, у в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, з урахуванням всіх виплат, на які нараховувалися платежі до Пенсійного фонду України (оклад, ранг, надбавка, вислуга та премія) і матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, тобто виплат, які вже були враховані при призначенні пенсії та довідки Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 16 вересня 2016 року №07-22/8876 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії і виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року - скасовано, справу № 750/9866/16-а направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне наступне.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати,

на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України(для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Тобто, колегія суддів зазначає, що станом на час призначення пенсії позивачу, законодавством було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру, у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Статтею 90 вищевказаного Закону визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2015 року № 1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» лише 26 вересня 2016 року.

Отже, колегія суддів зазначає, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства, яке регулює питання щодо пенсійного забезпечення, внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Так, у постанові від 12 березня 2019 року у даній справі, Верховний Суд зазначив, що враховуючи приписи статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року та Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 1 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання неправомірними дії Управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_3 здійснити перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням розміру посадових окладів працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 та зобов'язання Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, у в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Щодо вимог про перерахунок пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати, таких як матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які не були враховані при призначені та визначенні розміру пенсії, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов'язання Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, і виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Так, в матеріалах справи міститься довідка Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 2 серпня 2011 року № 06/3383, яка містить види та розмір виплат, що увійшли до складу заробітної плати для обчислення пенсії, а також від 8 жовтня 2014 року № 06/4372, яка стала підставою для звернення позивача до Пенсійного органу про перерахунок пенсії.

Так, у довідці від 8 жовтня 2014 року № 06/4372 вказані інші види виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, які не були враховані при призначенні пенсії.

У ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.3 ст. 2 вищевказаного закону до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать: виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» (чинного на момент призначення пенсії) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи положення ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Колегія суддів звертає увагу, що аналогічний висновок про застосування зазначених вище норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України, які прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах: постанова від 04 березня 2014 у справі №21-14а14, постанова від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13, постанова від 16 вересня 2014 року у справі №21314а14.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.10.2016 року на підставі довідки Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 8 жовтня 2014 року № 06/4372 із врахуванням складових оплати праці: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір заробітної плати, з якої призначається пенсія, визначається відповідно до норми закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, а саме у розмірі 80 % від суми заробітної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів вважає, що постанова Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 листопада 2016 року підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог щодо визнання неправомірними дії Управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_3 здійснити перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням розміру посадових окладів працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 та зобов'язання Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, у в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013. Так, в цій частині колегія суддів апеляційної інстанції приймає нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 листопада 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 листопада 2016 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання неправомірними дії Управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_3 здійснити перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням розміру посадових окладів працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 та зобов'язання Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, у в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013.

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 листопада 2016 року в частині задоволення позовних вимог щодо: зобов'язання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії в розмірі 80% заробітної плати, починаючи з 01.10.2016 року, на підставі довідки Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 8 жовтня 2014 року № 06/4372 із врахуванням складових оплати праці: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 17.04.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма