Справа № 420/614/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/614/19
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

В лютому 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить суд:

- скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Носенко Сергія Борисовича ВП №58102723 від 17.01.2019 року, про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692,00 гривень.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/2441/18 від 26.06.2018 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження, є рішенням немайнового характеру, порядок виконання таких рішень передбачений Розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження». На думку позивача, положення Закону України «Про виконавче провадження» не визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та як наслідок стягнення з боржника виконавчого збору. Наголошувалося, що не підлягають стягненню витрати виконавчого провадження, оскільки фактично ніяких дій по виконанню виконавчого документа відповідачем не проводилось.

Представник відповідача заперечував проти заявлених вимог, надав відзив, в якому зазначив, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №815/2441/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом 03.01.2019 року, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 січня 2016 року, відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, Постанови Кабінету Міністрів №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, про розмір грошового забезпечення №3262 від 17.05.2017 року. Відповідач зазначає, що рішення суду боржником не виконано в повному обсязі, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено часткову доплату за період з 28.11.2018 року по 31.12.2018 року, а виплата заборгованості за період з 01.01.2016 року по 27.11.2018 року у сумі 663,10 гривень буде виплачена згідно Порядку №649 від 22.08.2018 року. Наголошувалося, що державним виконавцем виконавчі дії проведено у чіткій відповідності до норм чинного законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не повно були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №815/2441/18 від 26 червня 2018 року, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 січня 2016 року, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про розмір грошового забезпечення від 17.05.2017 року №3262.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року - без змін.

03 січня 2019 року, Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №815/2441/18.

Як зазначає позивач, на виконання вищевказаного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок (а.с.25-31) та доплату пенсії ОСОБА_3 в сумі 20, 90 гривень, яка виплачена позивачу по додатковій відомості 04.01.2019 року (а.с.74). Доплата пенсії за період з 01.01.2016 року по 27.11.2018 року буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1 (а.с.31).

11 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про примусове виконання рішення суду по адміністративній справі №815/2441/18 (а.с.88).

17 січня 2019 року, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Носенком Сергієм Борисовичем розглянута заява стягувача про примусове виконання виконавчого листа №815/2441/18 виданого 03 січня 2019 року та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№58102723 (а.с.53).

Постановою про стягнення виконавчого збору ВП№58102723 від 17 січня 2019 року, постановлено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконавчий збір у розмірі 16 692, 00 гривень (а.с.51).

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною та такою, що підлягає скасуванню, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин п'ятої, шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною дев'ятою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа. Відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Для правильного вирішення даного спору встановленню, передусім, підлягає факт виконання ГУ ПФУ в Одеській області в добровільному порядку рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 року по справі №815/2441/18 до відкриття 17.01.2019 року відповідачем виконавчого провадження.

Доводи апелянта, що ним виконано рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, судовим рішенням крім перерахунку пенсії ОСОБА_3 зобов'язано також виплатити її вказаній особі.

Що ж до доплати до пенсії за період з 01.01.2016 року по 27.11.2018 року в сумі 663,10 грн., то в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем відповідного пакету документів до Пенсійного фонду України на розгляд до уповноваженої комісії, як це передбачено Порядком № 649. Посилання апелянта на відсутність грошових коштів, на думку колегії суддів, не обґрунтовує поважність причин невиконання судового рішення у вищезазначеному обсязі, оскільки не вимагає від нього будь-яких фінансових витрат.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що судове рішення по справі №815/2441/18 виконано пенсійним органом не в повному обсязі.

Враховуючи, що позивачем не виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 року по справі №815/2441/18 до відкриття виконавчого провадження ВП №58102723, колегія суддів приходить до висновку, що постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №58102723 від 17.01.2019 року про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору є обґрунтованими та такими, що підлягають виконанню.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.