Справа № 360/889/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/889/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя - Тихонов І.В.

при секретарі судового засідання Якимчук В.В.

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Луганській області про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2019 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду засобами електронної пошти надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції у Луганській області (далі- відповідач, ГУНП в Луганській області), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у звязку із встановленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 ст.97 Закону України Про Національну поліцію;

- зобовязати відповідачу призначити і виплатити позивачу, одноразову грошову допомогу у звязку із встановленням померлому чоловіку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1 групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, згідно пункту 4 частини 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію та розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 з 19.03.1993 по 06.11.2015 року проходив службу в органах МВС України, міліції, з 07.11.2015 по 31.08.2017 проходив службу у Національній поліції України, звідки і був звільнений, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_3 (копії додаються).

У період з 20.05.2014 по 31.08.2017 він безпосередньо брав участь в Антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції та території Луганської області, що підтверджується довідкою № А-9715 від 20.09.2017, виданою ГУНП в Луганської області та посвідченням серії МВ № 027839 на ОСОБА_3 як учасника бойових дій.

Під час проходження служби ОСОБА_3 було видано медичною (військово-лікарською) комісією ДУ ТМОМВС України по Луганській області свідоцтво про хворобу № 191 від 31.07.2017, в якому встановлено діагноз: Захворювання антрального відділу шлунку захворювання повязане з проходженням служби в поліції.

08.08.2017 ОСОБА_3 була встановлена перша група інвалідності через захворювання, повязане з проходженням служби в поліції, що підтверджується довідкою до акту огляду медико - соціального експертною комісією № 509487 від 08.08.2017.

Наказом Головного управління Національної поліції України № 607 о/с від 29.08.2017 ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області № 607 о/с від 29.08.2017 відповідно до Закону України Про Національну поліцію майора поліції ОСОБА_3, заступника начальника сектору превенції Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу) з 31.08.2017, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 26 років 04 місяці 11 днів, у пільговому обчисленні: 32 роки 10 місяців 29 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 26 років 04 місяці 11 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 15 днів. Тобто наказ про звільнення ОСОБА_3 передбачав виплату останньому грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби для обчислення її розміру.

На підставі документів, спрямованих ГУНП до Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_3 було призначено пенсію по інвалідності 1 групи внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби, відповідно до пункту б статті 21 Закону № 2262 з 01.09.2017.

01.09.2017 ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою встановленої форми з проханням виплатити йому одноразову грошову допомогу у звязку встановленням йому інвалідності 1 групи через захворювання, повязаного з проходженням служби.

27.09.2017 ОСОБА_3 отримав лист за № 5648/111/22/05-2017, де було вказано, що ГУНП в Луганській області було розглянуто пакет документів і йому було призначено та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 192 000 гривень відповідно до Порядку призначення та отримання поліцейським одноразової грошової допомоги, розміри та підстави за яких призначення і виплата допомоги регулюється положеннями статей 97-101 Закону України Про національну поліцію . Також було повідомлено, що зазначена сума буде перерахована після надходження грошей.

19.10.2017 ОСОБА_3 помер, свідоцтво про смерть серія І ЕД № 510381 від 20.10.2017.

З ОСОБА_3 позивач перебувала у шлюбі і з 12.09.1992, свідоцтво про укладення шлюбу серія III ЕД № 394603 від 12.09.1992.

22.03.2018 при перевірці приватним нотаріусом ОСОБА_4 по спадковій справі № 62180025, де спадкодавець ОСОБА_3, а спадкоємцем ОСОБА_1, банківських рахунків, які вказував ОСОБА_3 при наданні документів на отримання одноразової грошової допомоги, і на які мала бути перерахована ця допомога, коштів на рахунок не надходило .

02.07.2018 позивач звернулася до Головного управління Національної поліції в Луганській області за розясненням про причини невиплати одноразової грошової допомоги чоловіку позивача.

У липні 2018 року позивач отримала лист № 5464/111/22/05-2018 від 23.07.2018, у якому зазначено, що 20.12.2017 на засіданні комісії ГУНП в Луганській області прийнято рішення скасувати призначення одноразової допомоги чоловіку позивача ОСОБА_3, в повному обсязі у звязку з тим, що ст. 97 Закону України Про національну поліцію випадку для призначення одноразової грошової допомоги поліцейському, який отримав інвалідність до звільнення з поліції немає. До цього листа також був прикладений лист за № 7885 /111/22/05-2017 від 21.12.2017 з аналогічною відповіддю, в якому була вказана лише адреса; кв. ОСОБА_5АДРЕСА_1 смт Новоайдар, Луганської області, кому адресовано лист не зазначено.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що дії відповідача є протиправними та порушують права та охоронювані законом інтереси позивача.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву (арк. спр. 59-64), в якому він проти задоволення позовних вимог заперечив з наступних підстав. Так, зазначив, що виділення коштів органам поліції для виплати одноразової грошової допомоги здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі.

Для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Таким чином, головним розпорядником бюджетних коштів є Національна поліція України.

Пунктом 7 частини п'ятої статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Позиція щодо застосування положень зазначених у пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" викладена розпорядником бюджетних коштів - Національною поліцією України у службовому листі № 2628/09/30-2018 від 03.03.2018, в якому зазначено, що відповідно до статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Перелік підстав, за яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога поліцейському, її розміри, категорія осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу, підстави, за яких призначається і виплачується допомога, визначені положеннями статей 97-101 Закону та реалізуються в Порядку та на умовах виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 11 січня 2016 року № 4.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку та умов одноразова грошова допомога в разі втрати працездатності поліцейського, призначається та виплачується у випадках отримання, згідно з цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується в разі встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції через причини, зазначені в цьому пункті.

Прийняття рішень керівниками територіальних органів Національної поліції щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, яким була встановлена інвалідність під час проходження служби суперечить вимогам пункту 4 частини першої статті 97 Закону.

Також у листі зазначено, що висновки про призначення одноразової грошової допомоги поліцейським, які надали документи, що не відповідають вимогам пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", не затверджувати, рішення щодо виплат зазначеної допомоги не приймати до внесення відповідних змін до законодавства.

Представник відповідача зазначив, що позивачу відповідно до виписки з акту медико - соціальної експертизи № 509487 від 08.08.2017 встановлена І група інвалідності, а звільнений позивач був, відповідно наказу ГУНП в Луганській області № 607о/с від 29.08.2017 за ст. 77 ч.1 п. 2 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліції». Таким чином, ОСОБА_3 ще при проходженні служби в ГУНП в Луганській області було встановлено групу інвалідності, тобто до звільнення, а тому, у даному випадку, відсутні підстави, які передбачені пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліції», призначення ОГД.

Відповідачем було розглянуто звернення позивача про призначення ОГД від 04.09.2017 та складений висновок про призначення одноразової грошової допомоги, який був затверджений 13.09.2017. 22.09.2017 ГУНП в Луганській області був виданий наказ № 3490, яким було призначено виплату ОГД ОСОБА_3І у розмірі 192000,00 грн. 26.09.2017 листом ГУНП в Луганській області № 5599/111/22/05-2017 до ДФЗБО НПУ був спрямований розрахунок потреби в коштах для сплати ОГД станом на 15.09.2017.

За результатами додаткової перевірки документів та підстав призначення ОГД ОСОБА_3 було складено висновок про відмову у призначенні ОГД ОСОБА_3І, який був затверджений 20.12.2017. 21.12.2017 листом ГУНП в Луганській області № 7883/111/22/05-2017 до ДФЗБО НПУ була спрямована вимога про внесення змін до потреби коштів для виплати ОГД, які викладені у листі ГУНП від 26.09.2017 № 5599/111/22/05-2017 до ДФЗБО НПУ, а саме вимога виключити з розрахунку грошові кошти на сплату ОГД ОСОБА_3

Наказом ГУНП в Луганській області від 27.12.2017 № 5017 було відмовлено у призначенні ОГД ОСОБА_3, а пункт наказу ГУНП в Луганській області від 22.09.2017 року № 3490 в частині призначення ОГД ОСОБА_3 було скасовано. Крім того у відповідності до пункту 3 розділу IV порядку на адресу ОСОБА_3І було направлено листа № 7885/111/22/05-2018 від 21.12.2017, яким повідомлялося про скасування висновку про призначення ОГД та про відсутність підстав для призначення ОГД ОСОБА_3, та останньому були повернуті усі надані ним до звернення документи.

На підставі викладеного, представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.03.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, призначено в судове засідання на 08.04.2019 (арк.спр. 1-5).

В судовому засіданні 08.04.2019 оголошено перерву до 15.04.2019 на 13 год. 00 хвилин (арк. спр. 88).

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Разом з тим, від позивача 15.04.2019 надійшла заява, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмету позову.

Згідно з ч.ч. 1,7 ст. 47 КАС України крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що заява позивача про зміну предмету позову надійшла після першого судового засідання, то суд дійшов до висновку про її залишення без розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві від 01.04.2019 № 314/111/28-2019.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79,90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_3 був учасником бойових дій (арк.спр. 15; 19) з 19.03.1993 по 06.11.2015 проходив службу в органах МВС України, міліції, з 07.11.2015 по 31.08.2017 проходив службу у Національній поліції України, звідки і був звільнений, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_3 (арк.спр.16-17).

У період з 20.05.2014 по 31.08.2017 він безпосередньо брав участь в Антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції та території Луганської області, що підтверджується довідкою № А-9715 від 20.09.2017, виданою ГУНП в Луганської області та посвідченням серії МВ № 027839 на ОСОБА_3 як учасника бойових дій (арк.спр.15; 19).

29.08.2017 наказом ГУНП в Луганській області № 607 о/с відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_3, заступника начальника сектору превенції Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу) з 31.08.2017, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 26 років 04 місяці 11 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 26 років 04 місяці 11 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 15 діб (арк.спр.24).

Відповідно до копії свідоцтва про хворобу № 191, виданого 31.07.2017 Військово-лікарською комісією Державної установи "Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області" за направленням Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, майор поліції, заступника начальника сектору превенції Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, отримав захворювання, пов'язане з проходженням служби в поліції. Був визнаний непридатним до служби в поліції (арк. спр. 20-21).

Згідно довідки до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 08.08.2017 серії 12 ААА № 509487, ОСОБА_3 з 08.08.2017 встановлено І групу інвалідності, за захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в поліції; висновок про умови та характер праці: життєдіяльність значно обмежена, потребує постійного уходу (арк. спр. 22).

ОСОБА_3 звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою та усіма необхідними документами про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку з тим, що він отримав І групу інвалідності від хвороби, пов'язаної з виконанням службових обов'язків (арк. спр. 68).

13.09.2017 засіданням комісії по встановленню правильності визначення умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського ГУНП в Луганській області призначено виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_3

13.09.2017 головним спеціалістом ОСОБА_6 в Луганській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" на підставі матеріалів поліцейського ОСОБА_3 у зв'язку з інвалідністю, на підставі підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію". Одноразову допомогу призначено в розмірі 192000,00 грн. Вказаний висновок підписано Т.в.о. начальника Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області та начальником ОСОБА_6 в Луганській області, затверджено 17.10.2017 заступником начальника ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 (арк. спр. 69).

Листом від 27.09.2017 № 5648/111/22/05-2017 відповідач повідомив ОСОБА_3, що пакет документів розглянуто та позивачу було призначено та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 192 000,00 грн в установленому законом порядку, та до ДФЗБО НПУ надано потребу в коштах для розрахунку. При надходженні коштів на рахунок ГУНП в Луганській області зазначена сума буде терміново перерахована (арк. спр. 25).

22.09.2017 відповідачем видано наказ № 3490, яким УФЗБО (ОСОБА_5А.) ГУНП в Луганській області наказано провести виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 192 000,00 грн ОСОБА_3, колишньому заступнику начальника сектору превенції Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області. Контроль за виконанням цього наказу покладено на заступника начальника ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_7 (арк. спр. 70).

19.10.2017 ОСОБА_3 помер, свідоцтво про смерть серія І ЕД № 510381 від 20.10.2017 (арк. спр. 26).

З ОСОБА_3 позивач перебувала у шлюбі і з 12.09.1992, свідоцтво про укладення шлюбу серія III ЕД № 394603 від 12.09.1992 (арк.спр. 27).

Листом від 23.07.2018 № 5464/111/22/05-2018 ГУНП в Луганській області повідомило ОСОБА_1, що 20.12.2017 засіданням комісії по встановленню правильності визначення умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського ГУНП в Луганській області скасовано протокол про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що статтею 97 Закону України "Про Національну поліцію" не встановлено випадків призначення одноразової грошової допомоги поліцейському, який отримав інвалідність до звільнення з поліції (арк. спр. 29; 30).

27.12.2017 ГУНП в Луганській області винесено наказ № 5017, яким відмінено висновок про призначення грошової допомоги, зокрема, ОСОБА_3 (арк. спр. 65).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" (чинною до 07.11.2015) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога.

На виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850), згідно п. 2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З 07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію", у п. 15 "Прикінцевих та перехідних положень" якого визначено, що працівники міліції, які на день набрання чинності цим Законом мали календарну вислугу не менше 5 років та продовжили службу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями (а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах), після досягнення вислуги років, що дають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно із частиною другою статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

У відповідності до статей 97-101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), згідно з пунктом 1 розділу ІІ якого днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4, в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема, про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п. 2 Розділу IV Порядку № 4).

Положеннями Порядку № 850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Як установлено в судовому засіданні, позивач був звільнений з органів внутрішніх справ 06.11.2015, та 07.11.2015 прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Луганській області, звідки звільнений наказом від 29.08.2017 № 607 о/с.

Враховуючи, що останнім місцем служби позивача є Головне управління Національної поліції в Луганській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію".

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 мав при житті право на отримання одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4.

Оскільки у ОСОБА_3 було в наявності права на отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу разом з відповідною заявою доказами, суд доходить висновку про протиправність висновку від 20.12.2017, затвердженого заступником начальника ГУНП в Луганській області (арк.спр. 67) та наказу ГУНП в Луганській області від 27.12.2017 № 5017 (арк.спр. 65) в частині відміни висновку про призначення грошової допомоги ОСОБА_3 від 13.09.2017 та в частині скасування наказу ГУНП в Луганській області від 22.09.2017 № 3490.

Щодо посилання відповідача на ту обставину, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується в разі встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції через причини, зазначені в цьому пункті, суд зазначає таке.

Підпунктом 4 пункту 4 Порядку № 4 визначено, що випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського пов'язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Одноразова грошова допомога не призначається і не виплачується за наявності підстав, визначених статтею 101 Закону (пункт 5 Порядку № 4).

Відповідно до статті 101 Закону України "Про Національну поліцію" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Суд зазначає, що стаття 101 Закону України "Про Національну поліцію" має вичерпний перелік підстав, коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, тому посилання відповідача на ту обставину, що інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, повинна була визначена позивачу протягом шести місяців лише після звільнення позивача з поліції, є хибним трактування пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Наказом МВС України від 12.09.2016 № 916 "Про внесення змін до Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" внесені зміни в "Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" від 29.01.2016 № 163/28293, а саме пункту 5 розділу 1.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4 дано значення терміну "пов'язаного з проходженням служби в поліції", що визначає випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського. Так, пов'язаних з проходженням служби в поліції (пункти 4, 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З урахуванням викладеного, суд вважає неприйнятними доводи відзиву відповідача, що ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено виплату позивачеві одноразової грошової допомоги.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення).

Посилання відповідача на лист Національної поліції України від 03.03.2018 №2628/09/30-2018 "Про особливості виплати одноразової грошової допомоги за п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", суд вважає неприйнятними, оскільки вказаний лист має лише інформативний характер і не відноситься до видів нормативно-правових актів, якими перш за все повинен керуватись відповідач в своїй діяльності та при призначенні й виплаті одноразової грошової допомоги колишнім працівникам поліції.

Також як визначено пунктом 1 розділу 4 Порядку №4 висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє, зокрема, у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймається керівником органу поліції (…), в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Отже, враховуючи відсутність визначених законодавством правових підстави для складання висновку від 20.12.2017, а також те, що такий висновок носить обов'язковий характер для керівника, тобто безпосередньо має правові наслідки у формі рішення про відмову в призначенні та виплати допомоги, суд вважає, що вказаний висновок підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, суд зауважує, що позивачем не було оскаржено наказ ГУНП в Луганській області від 20.12.2017 № 5017 "Про скасування наказів ГУНП" в частині, що стосується прав та інтересів позивача, і яким скасовано попередній висновок про призначення грошової допомоги ОСОБА_3 від 13.09.2017 та наказ від 22.09.2017 № 3490 "Про виплату одноразової грошової допомоги".

Підстава неоскарження вищезазначених актів стала смерть ОСОБА_3 19.10.2017, свідоцтво про смерть серія І ЕД № 510381 від 20.10.2017. (арк.спр. 26).

Відповідно до положень частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В даному випадку суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними та скасувати Висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3, затверджений заступником начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області 20 грудня 2017 року та наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27 грудня 2017 року № 5017 «Про скасування наказів ГУНП» в частині відміни висновку про призначення грошової допомоги ОСОБА_3 від 13.09.2017 та скасування наказу ГУНП в Луганській області від 22.09.2017 № 3490, оскільки саме внаслідок видання цих актів порушено право ОСОБА_3 на отримання призначеної наказом від 22.09.2017 № 3490 одноразової грошової допомоги.

Щодо вимоги позивача про визнання дій ГУНП в Луганській області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням І групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції у відповідності до вимог п. 4 с. 1 ст. 97 Закону України «Про національну поліцію», суд зазначає таке.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дій являє собою процес реалізації покладених на суб'єкта владних повноважень функцій. Самі по собі дії не тягнуть будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача у даному випадку тягнуть акти індивідуальної дії - висновок від 20.12.2017 та наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27 грудня 2017 року № 5017 «Про скасування наказів ГУНП» в частині відміни висновку про призначення грошової допомоги ОСОБА_3 від 17.10.2017 та скасування наказу ГУНП в Луганській області від 22.09.2017 № 3490, тому у даному випадку належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними та скасування висновку та наказу, а у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій ГУНП в Луганській області слід відмовити, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об'єкту порушеного права.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 про зобовязання відповідача призначити одноразову грошову допомогу у звязку із встановленням померлому чоловіку 1 групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, право на отримання виплат спадкоємці (правонаступники) мають лише у випадку, якщо така виплата була належна (нарахована) померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили за життя, однак померлим не отримана.

Із системного аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що після смерті ОСОБА_3 до складу спадкового майна може входити лише призначена сума одноразової грошової допомоги у зв'язку із визначенням йому інвалідності І групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Оскільки на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 вересня 2017 року № 3490 «Про виплату одноразової грошової допомоги» ОСОБА_3 вже призначена грошова допомога у розмірі 192000,00грн, тому позовна вимога про зобов'язання ГУНП в Луганській області призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимог ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідача виплатити одноразову грошову допомогу у звязку із встановленням померлому чоловіку 1 групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, суд вважає її не змістовною та передчасною.

Як встановлено судом, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 вересня 2017 року № 3490 «Про виплату одноразової грошової допомоги» ОСОБА_3 призначена грошова допомога у розмірі 192000,00 грн.

Таким чином, вказана одноразова грошова допомога відповідно до вимог ст. 1227 Цивільного кодексу України входить до спадкового майна та має спадкуватися спадкоємцями в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що вимога про зобов'язання відповідача виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки суд за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 369,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, 93500, Луганська обл., смт Новоайдар, кв. ОСОБА_5АДРЕСА_2) до Головного управління Національної поліції у Луганській області (, 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 1) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3, затверджений заступником начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області 20 грудня 2017 року, щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням І групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в поліції, у відповідності до вимог статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27 грудня 2017 року № 5017 «Про скасування наказів ГУНП» в частині відміни висновку про призначення грошової допомоги ОСОБА_3 від 13.09.2017 та скасування наказу ГУНП в Луганській області від 22.09.2017 № 3490.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Луганській області (, 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, 93500, Луганська обл., смт Новоайдар, кв. ОСОБА_5АДРЕСА_2) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 369,20 грн (триста шістдесят девять гривень 20 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 18 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_8