Справа № 1340/4560/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/766/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року (суддя Москаль Р.М., ухвалене в м. Львові) у справі №1340/4560/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання дій та бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської міської ради, та з наведених в ньому підстав, просить: 1) захистити права споживача, ОСОБА_1 і.п.н. НОМЕР_1, від знущання через влаштування загрози для життя, внаслідок невиконання Львівською міською радою () Правил пожежної безпеки в Україні та Кодексу цивільного захисту України; 2) визнати дії та бездіяльність посадових і службових осіб Львівської міської ради по вирішенню безпеки в будинку АДРЕСА_1 незаконними та протиправними в зв'язку із невиконанням норм законодавства ЖКП та порушення прав споживачів та прав людини; 3) стягнути на користь позивача заявлену пряму матеріальну шкоду в сумі 31685 грн. 11 коп. (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят п'ять гривень 11 коп.); 4) зобов'язати Львівську міську раду прийняти зміну до власно вигаданих правил: "Правил благоустрою м. Львова", внести положення про заборону паркування в під'їздах та проїздах жилих та адміністративних будинків транспортних засобів, котрі можуть стати об'єктами підвищеної небезпеки.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що є співвласником квартири АДРЕСА_1. Позивач стверджує, що влітку 2018 року його сім'я була поставлена на межу фізичного знищення, а також знищення єдиного житла, оскільки в під'їзді №1 будинку зберігався квадроцикл та мотоцикл. Скарги позивача з цього приводу до Львівської міської ради як органу місцевого самоврядування та власника будинку залишилися без реакції та відповіді. Вказаний будинок перебуває у власності Львівської міської ради. Львівське міське комунальне підприємство "Айсберг", що обслуговує цей будинок, з 2011 року не виконує рішення суду у цивільній справі №2-446/11 про укладення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 договору про надання послуг з утримання будинку. ЛМКП "Айсберг" виставило сім'ї позивача претензію про сплату комунальних послуг в сумі 31685,11 грн., які фактично не надавалися. Також позивач зазначив, що питання стягнення вартості ненаданих комунальних послуг було предметом розгляду в цивільній справі №461/12597/15-ц, в якій Львівська міська рада та Галицька районна адміністрація Львівської міської ради брали участь в якості третіх осіб на стороні позивача. Апеляційний суд Львівської області визнав претензії ЛМКП "Айсберг" необґрунтованими. Відтак позивач вважає, що Львівська міська рада та її виконавчі органи неналежно виконують свої завдання в сферах захисту прав споживачів, благоустрою, управління об'єктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності, а також забезпечення техногенної безпеки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач ОСОБА_1 оскаржив його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, з посиланням на неповне зясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове яким позов задовольнити.

В судовому засіданні апелянт надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач Львівська міська рада відзиву на апеляційну скаргу не представила суду.

Також відповідач будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.4 ст.229 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 та члени його сім'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками та зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, що перебуває у власності територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради; будинок перебуває на балансі Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла "Айсберг" (далі - ЛМКП "Айсберг"), котре надає послуги з утримання будинку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 12.07.2018 звернулися до Львівської міської ради з інформаційним запитом Злмр-12-Г/18, просили надати інформацію: "Хто і в який спосіб (директор ЛКП ОСОБА_6, або ж ОСОБА_7, можливо ОСОБА_8 або навіть ОСОБА_9) надав дозвіл на будівництво навісу для катеру у дворі нашого будинку? 2. Яким розпорядчим документом виділена земельна ділянка для стоянки катера? Кому надано таке право? За які заслуги або пільги в т.ч. за участь в Куликовській битві?".

Також, 25.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до голови Львівської обласної державної адміністрації зі скаргою Злод-6-Г/18, просив розглянути питання відповідності займаній посаді директора ЛМКП "Айсберг" та провести перевірку щодо відсутності контролю за утриманням будинку зі сторони Галицької районної адміністрації Львівської міської ради. В скарзі повідомлено, що в липні 2018 року в під'їзді АДРЕСА_1 ставлять на стоянку квадроцикл; цей факт свідчить, що ЛМКП "Айсберг" не надає послуг щодо утримання будинку і створює небезпеку для життя людей.

Крім цього, 10.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до голови Львівської міської ради зі скаргою Злмр-16/18 про порушення права громадян на здорове і безпечне довкілля та безпечне проживання в житловому будинку, підвищення дисципліни сплати збору та послуг за паркування, збільшення фінансових надходжень до міського бюджету м. Львова, в якій просив "надати повну та вичерпну інформацію: 1. Скільки коштів було зароблено на нашому будинку за організацію стоянок квадроциклів та мотоциклів в під'їзді №1? 2. Яку суму коштів було отримано за організацію стоянки катерів у дворі? 3. Скільки з цих грошей потрачено на благоустрій та ремонти виключно для нашого будинку?". Скарга обґрунтована тим, що в під'їзді на протязі літа облаштовують стоянку квадроцикла, потім мотоцикла, а в дворі - стоянку для катера.

Вказані вище звернення адресатами були скеровані для розгляду Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради, яка надіслала ОСОБА_1 відповіді від 20.07.2018 №31-4199, від 13.08.2018 №31-4751, від 04.09.2018. №31-5203, від 27.09.2018 №315645. У цих листах ОСОБА_1 поінформовано про таке: - 20.07.2018 ЛМКП "Айсберг" скерувало рекомендованим листом власниці квартири АДРЕСА_3 гром.ОСОБА_10 попередження про демонтаж самовільно встановленого дашка у подвір'ї цього будинку та звільнення території від човна, у випадку невиконання якого до неї будуть вживатися дії відповідно до чинного законодавства; - за результатами проведеного представниками районної адміністрації та ЛМКП "Айсберг" обстеження встановлено, що власники квартири АДРЕСА_3 у вечірній та нічний час залишали в під'їзді без погодження мешканців будинку на збереження квадроцикл, за цим фактом ЛМКП "Айсберг" внесло їм попередження, станом на 13.08.2018 власники квартири АДРЕСА_3 звільнили під'їзд будинку від квадроцикла; - працівником відділу житлового господарства ОСОБА_9 при виявленні недоліків під час проведення обстеження житлових будинків надається доручення керівнику ЛКП для їх ліквідації, також проводяться комісійні виходи для проведення обстеження за зверненням мешканців району; - про режим використання прибудинкової території як спільного майна співвласників відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в передбачений законодавством спосіб було розглянуто звернення позивача та надано йому обгрунтовані відповіді з приводу поставлених питань.

Колегія суддів апеляційного суду частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (стаття 1). Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб. Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (стаття 5). Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (стаття 7). Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (стаття 16).

Згідно ухвали сесії Львівської міської ради №1467 від 09.02.2017 "Про затвердження переліку Львівських комунальних підприємств у розрізі уповноважених органів та галузевих управлінь", ЛМКП "Айсберг" підпорядковане Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Положення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 (зі змінами та доповненнями, режим доступу: https://www.city-adm.lviv.ua/lmr/district-administration/halytska-raiadministratsiia) Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (надалі - районна адміністрація) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 "Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів", утвореним відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Районна адміністрація є підзвітною і підконтрольною міській раді, виконавчому комітету міської ради, Львівському міському голові і підпорядкована заступнику міського голови з питань житлово-комунального господарства. До компетенції районної адміністрації серед інших належать такі повноваження: - здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (п. 4.34); - координація роботи підприємств, що здійснюють утримання та експлуатацію житлового фонду, на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (4.35).

Відтак порушені у зверненнях ОСОБА_1 питання були передані Галицькій районній адміністрації для розгляду, якою повідомлено позивача, зокрема, що працівниками ЛМКП "Айсберг" та районної адміністрації проведено обстеження та встановлено власника згаданої техніки (квадроцикл, катер), - таким виявився сусід ОСОБА_1 з квартири НОМЕР_2; працівники ЛМКП "Айсберг" скерували власнику квартири НОМЕР_2 попередження про звільнення під'їзду від квадроцикла, а подвір'я будинку - від навісу та катера; станом на дату скерування відповіді ОСОБА_1 попередження власником квартири НОМЕР_2 виконано, квадроцикл з під'їзду забрано.

Судом встановлено, що в контексті норм Закону України "Про захист прав споживачів" Львівська міська рада не є виконавцем житлово-комунальних послуг, тобто суб'єктом господарювання, який надає позивачеві такі послуги. З огляду на це доводи позивача про порушення відповідачем його прав як споживача з боку відповідача вірно не взяті судом до уваги та відмовлено в цій частині вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 визначає розмір завданої йому та заявленої у позові майнової шкоди до суми повідомлення ЛМКП "Айсберг" на оплату житлово-комунальних послуг станом на 01.08.2018, а підставою завдання шкоди вказує протиправні дії Львівської міської ради.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про безпідставність вимог позивача в частині стягнення на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 31685,11 грн., оскільки є відсутнім сам факт завдання Львівською міською радою при здійсненні владних управлінських функцій майнової шкоди ОСОБА_1.

Судом встановлено, що Львівська міська рада з метою забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення міста, утримання у належному стані будівель, споруд, інженерних споруд, території міста та її санітарного очищення ухвалою № 376 від 21.04.2011 затвердила "Правила благоустрою м.Львова".

При прийнятті вказаного рішення Львівська міська рада керувалася Конституцією України, Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про благоустрій населених пунктів", "Про рекламу", "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про відходи", "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", "Про планування та забудову території", "Про дорожній рух", кодексами України, іншими нормативно-правовими актами і нормативними документами, що регулюють відносини у сфері благоустрою, а також рекомендаціями з розроблення правил благоустрою території населеного пункту, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31.05.2007 № 32.

Як вбачається з заявлених вимог ОСОБА_1 просить суд зобов'язати Львівську міську раду внести в ці Правила положення про заборону паркування в під'їздах та проїздах жилих та адміністративних будинків транспортних засобів, котрі можуть стати об'єктами підвищеної небезпеки.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що чинні Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій (затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207) діють на всій території України. Наявні в розділі 3.7. "Організація пожежної безпеки" цих Правил нормативні положення є достатньо чіткими та не дозволяють паркування в під'їздах жилих будинків транспортних засобів, котрі можуть стати об'єктами підвищеної небезпеки. Відтак наявне правове регулювання має достатній рівень деталізації та є цілком достатнім для захисту прав мешканців житлових будинків, а тому немає підстав для спонукання органу місцевого самоврядування на локальному рівні запроваджувати аналогічні норми, а тому в цій частині вимог судом вірно відмовлено в позові.

Разом з тим колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані позивачу відповіді на його скарги свідчать, що виконавчий орган Львівської міської ради належно відреагував на повідомлені ОСОБА_1 обставини (в тому числі щодо облаштування в під'їзді стоянки транспортного засобу), разом із балансоутримувачем будинку встановив порушника та проконтролював вжиття до нього заходів реагування.

Як вбачається із змісту листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради№ 31-5203 від 04.09.2018 року адресованого ОСОБА_1 на його звернення до Львівської обласної державної адміністрації 3ВГ-08Г-3594/18 від 25.07.2018 року щодо влаштування стоянки квадроцикла в підїзді будинку АДРЕСА_1 було встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_3 у вечірній та нічний час на збереження залишався квадроцикл, без погодження мешканців будинку. У липні працівниками ЛМКП «Айсберг» власнику квартири НОМЕР_2 було скеровано попередження про звільнення підїзду № 1 у будинку від квадроцикла. Станом на 13.08.2018 року квадроцикл забрано.

Проте в обгрунтування вказаних вище фактів реагування відповідачем не надано жодних доказів.

Крім цього у відповіді від 27.09.2018 року № 31-5645 Галицька районна адміністрація Львівської міської ради на звернення ОСОБА_1 від 10.09.2018 року № 3-Г-88988-Л-31 щодо незаконної стоянки квадроциклів та мотоциклів в підїзді будинку АДРЕСА_1 повідомила, що прибудинкова територія є спільним майном співвласників, що належить їм на праві спільної сумісної власності відповідно до Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». І саме співвласники вправі встановлювати, кому і наяких умовах ним користуватися. Зазначено, що у випадку незгоди з наданою відповіддю, Ви маєте право оскаржити її згідно чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду аналізуючи зміст наданої відповіді вважає, що у ній не надано відповіді по суті поставлених у зверненні питань та викладених фактів, а саме щодо вирішення проблемного питання, на думку позивача, щодо правомірності стоянки в підїзді будинку АДРЕСА_3 спершу квадроцикла, а пізніше мотоцикла, де заявник вказує, що наявність таких у підїзді є обєктом потенційної небезпеки, що може спричинити пожежу.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованими доводи позивача (апелянта) в частині вимог щодо визнання протиправними дій Львівської міської ради щодо не вирішення питання пожежної безпеки в будинку АДРЕСА_3.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

З врахуванням наведеного вище колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, через що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати протиправними дії Львівської міської ради щодо не вирішення питання пожежної безпеки в будинку АДРЕСА_3. В решті позову відмовити.

Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12. 2018 року в справі № 1340/4560/18 скасувати та прийняти нове, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Львівської міської ради щодо не вирішення питання пожежної безпеки в будинку АДРЕСА_3.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 11.04.2019р.