Справа № 540/2421/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2421/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 30.01.2019 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року (про закриття провадження) у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" до державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство акціонерного банку (далі ПАТ АБ) "Укргазбанк" звернулось до суду з позовом до державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), про:

- визнання протиправною дію відповідача, вчинену ним 09 лютого 2017 року о 16:19:09 год., на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року по справі №369/1495/16-ц, за якою припинено іпотеку, запис про яку 09 листопада 2007 року о 18:42:23 год. в Державний реєстр іпотек внесено реєстратором: приватним нотаріусом ОСОБА_5, що мав реєстраційний номер обтяження 4350007, та за яким квартира під № 55, загальною площею 179,9 кв. м., житлова площа 117,9 кв. м., що складається з 6 кімнат та розташована за адресою: Україна, м. Київ, проспект М.Бажана, буд.5-г, належна на праві власності ОСОБА_4, передана нею в іпотеку АБ "Укргазбанк", згідно запису про іпотеку №18939857 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09 лютого 2017 року №33789037.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року провадження у адміністративній справі закрито.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року скасовано ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року закрито провадження в адміністративній справі №540/2421/18 за позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" до Державного реєстратора Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ "Укргазбанк" ставиться питання про скасування судового рішення (ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року) в звязку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- предметом спору в даній адміністративній справі є визнання неправомірності вчинення реєстраційних дій з державної реєстрації речового права (припинення запису про обтяження іпотекою). Позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора, як субєкта, наділеного Законом владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, у звязку з невиконанням ним обов'язку щодо перевірки поданих для цього документів;

- в адміністративній справі №540/2421/18 спір про право відсутній, а суд першої інстанції мав дослідити виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора ОСОБА_3, який вийшов за межі владних повноважень, прийнявши рішення про припинення запису про обтяження іпотекою не перевірив наявність рішення Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року по справі №369/1495/16-ц в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а в разі його відсутності не надіслав запит на адресу Апеляційного суду Київської області для підтвердження наявності такого рішення. Крім того, перевищення владних повноважень державним реєстратором ОСОБА_3 полягає ще і в тому, що на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії він мав надавати публічні послуги з державної реєстрації тільки стосовно нерухомого майна, розташованого в межах Херсонської області.

Відзивів державним реєстратором Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на апеляційну скаргу не подано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

13 листопада 2006 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №д-1856, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 13 листопада 2006 року №299-Ф/06 передається нерухоме майно квартира №55 загальною площею 175,90 кв. м., жилою площею 117,90 кв. м., що знаходиться в будинку №5-г за адресою: м. Київ, проспект М.Бажана, та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 18 грудня 2003 року, серія САА №872459, на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 12 грудня 2003 року за №2160-С/КІ та зареєстрованого 22 грудня 2003 року КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна".

09 лютого 2017 року о 16:19:09 год. відповідачем на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року по справі №369/1495/16-ц було вчинено реєстраційну дію відносно об'єкта нерухомості - квартири, яка виступає предметом забезпечення відповідно до договору іпотеки від 13 листопада 2006 року, а саме, припинено іпотеку, запис про яку 09 листопада 2007 року о 18:42:23 год. в Державний реєстр іпотек внесено реєстратором: приватним нотаріусом ОСОБА_5, що мав реєстраційний номер обтяження 4350007.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що 14 березня 2017 року нотаріусом Двадцятої Київської державної нотаріальної контори Київського нотаріального округу ОСОБА_6 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 34259643, згідно якого зареєстровано право власності на кв.55, буд. 5г, пр-т М. Бажана, м. Київ за ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 4-58.

На даний час власником спірної квартири є ОСОБА_7

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв'язку зі скасуванням договірних зобов'язань і неможливістю реалізації прав іпотекодержателя на предмет іпотеки квартири, що була належною на праві власності ОСОБА_4, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Спір у цій справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, а стосується захисту його приватного інтересу, оскільки спір щодо реєстраційних дій, здійснених на підставі укладеного договору, стосується спору про право цивільне, вирішення якого у свою чергу вплине на виникнення у ОСОБА_7 (нинішній власник квартири) права власності на об'єкт нерухомого майна.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 4, 19, 243, 248 КАС України, якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" указав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "суд, встановлений законом" у п.1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України (в редакції чинній на момент подання позову), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі п.7 ч.1 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч.2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями ст.ст. 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішеннями, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Судова колегія вважає, що спірні правовідносини в даній справі повязані з реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки квартири, а отже, існує спір про право, оскільки наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан речового права саме цієї особи, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Таку правову позицію висловлено в постановах ОСОБА_8 Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №826/1656/18, від 17 квітня 2018 у справі №815/6956/15, від 21 березня 2018 року у справі № 802/1792/17-а, та судова колегія не вбачає підстав для відступу від неї.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п.1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст. 3 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На підставі викладеного, судова колегія доходить висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_9
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_1