Справа № 826/7878/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 квітня 2019 року м. Київ № 826/7878/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат у адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доПенсійного фонду України,
Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області
пропоновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Окружним адміністративним судом міста Києві за результатами розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) до Пенсійного фонду України (далі також - відповідач 1, ПФУ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (надалі - відповідач 2, ГУПФУ в Черкаській області) про поновлення позивача на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 02 квітня 2018 року постановлено рішення, яким:

- позов ОСОБА_1 задоволено;

- визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України від 04 травня 2018 року №201-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області у зв'язку з реорганізацією, пункт 4 частини 1 статті 83 та пункт 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу»;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 05 травня 2018 року №213-о «Про оголошення наказу Пенсійного фонду України від 04 травня 2018 року №201-о «Про звільнення ОСОБА_1.»;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області з 05 травня 2018 року;

- стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2018 року по 02 квітня 2019 року у розмірі 97 615,50 грн;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один місяць у розмірі 4488,75 грн без урахування обов'язкових податків та зборів;

- зобов'язано Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати до Окружного адміністративного суду міста Києва протягом 10 днів з дня набрання законної сили рішенням суду звіт про його виконання.

5 квітня 2019 року від позивача до суду надійшла заява про відшкодування бюджетних асигнувань відповідача-2 судових витрат, пов'язаних із вчиненням інших процесуальних дій та підготовкою до розгляду справи в сумі 686,70 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів прийшов до наступних висновків.

У відповідності до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно частини п'ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Так, частина перша статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює виключний перелік підстав, для ухвалення додаткового рішення за заявою учасника справи чи з власної ініціативи, а саме якщо: я суд, що ухвалив судове рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, як вбачається з тексту судового рішення у адміністративній справі №826/7878/18, у його мотивувальній частині висловлено висновок суду щодо наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та у резолютивній частині визначено: «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, місто Черкаси, вулиця Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2018 року по 02 квітня 2019 року у розмірі 97 615 (дев'яносто сім тисяч шістсот п'ятнадцять) гривень 50 коп.».

При цьому, судом враховується, що ні у позовній заяві, ні у клопотаннях, що направлялись ОСОБА_1 під час розгляду справи, останнім не зазначалось питання щодо понесених ним судових витрат, які він визначає у заяві як «витрати на придбання поштового конверту (229х324) в сумі 1,80 грн; витрати по направленню поштового відправлення Укрпошта Експрес на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва в сумі 33,00 грн; витрати, пов'язані із підготовкою позовної заяви про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу для суду та сторонам в справі в 3 примірниках на 123 сторінках».

При цьому, позовна заява підписана ОСОБА_1 18.05.2018 року, і фіскальні чеки, надані на підтвердження понесених позивачем, як стверджує останній, витрат на придбання конверту та поштове відправлення, датовані також 18.05.2018 року (погана якість наданих копій не дозволяє ідентифікувати всі реквізити документів).

Водночас, позивачем у заяві від 05.04.2019 року не викладено доводів, які б свідчили про неможливість звернутись до суду із відповідною вимогою під час перебування справи у провадженні суду.

Наведене свідчить про відсутність визначених у пунктах 1 і 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для постановлення додаткового судом додаткового рішення.

Крім того, судом враховується, що до поданої до суду заяви ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 2 витрат не додано доказів направлення екземпляру такої заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, а також Пенсійного фонду України, які, як учасники справи мають право висловити свої міркування з приводу заявленої позивачем вимоги.

З огляду на викладене в сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем.

Керуючись статтями 139, 143, 241-243, 248 і 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області витрат - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена повністю або частково протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська