Справа № 140/521/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/521/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів від 14.01.2019 року №18-ос, від 15.01.2019 року №21-ос, поновлення на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІІІ категорії (тип Б) з 16 січня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України у званні старшого прапорщика на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 III категорії (тип Б). Наказом начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.01.2019 року №18-ос позивача було звільнено з вищевказаної посади в запас на підставі підпункту д (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, без права носіння військової форми одягу. Крім того, наказом начальника 6 прикордонного загону від 15.01.2019 року №21- ос позивача було виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення.

Позивач вважаю, що його звільнення зі служби проведено за відсутності для цього правових підстав, оскільки упродовж усього часу проходження військової служби в органах Державної прикордонної служби України він належним чином виконував свої службові обов`язки. При цьому, висновки службового розслідування, що передувало його звільненню з посади, не містять доказів встановленого факту наявності причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та будь-якими його неправомірними діями. У зв`язку з цим вважає, що його незаконно звільнено з військової служби, що є підставою для визнання спірних наказів протиправними та поновлення його на роботі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року відкрито провадження у даній справі; ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду (а.с.1).

Відповідно до ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року відмовлено у задоволенні клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, про залишення позову без розгляду та про витребування доказів в адміністративній справі (а.с.75-77).

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 14.03.2019 вх. №3826/19 (а.с.15-24) позов не визнає та просив відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що в ході службового розслідування встановлено неналежне виконання службових обов`язків позивачем під час перебування в прикордонному наряді, який відповідно до протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння Ратнівської центральної районної лікарні від 08.01.2019 року перебував в стані алкогольного сп`яніння. У висновку службового розслідування детально описано суть вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який був затверджений 14.01.2019 року командиром загону, та зазначено про накладення на позивача дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідач зазначає, що відповідно до наказу начальника Луцького прикордонного загону від 14.01.2019 року №75-аг Про результати службового розслідування за виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані 08.01.2019 року в прикордонному наряді Прикордонний патруль, особисту недисциплінованість, безвідповідальність, порушення вимог ст.ст. 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, інспектора прикордонної служби 1 категорії - гранатометника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби за службовою невідповідністю. Даний наказ до позивача було доведено 14.01.2019 року, про що свідчить його підпис на зворотній сторінці наказу.

Таким чином, відповідач вважає, що проведеним службовим розслідуванням однозначно і беззаперечно доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. У зв`язку з цим на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю накладено 14.01.2019 року, а звільнений він з військової служби (реалізовано дисциплінарне стягнення) наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №18-ос від 14.01.2019 року, та виключений зі списків частини та усіх видів забезпечення 15.01.2019 року відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 21-ос від 15.01.2019 року. А тому порядок та процедура звільнення позивача з військової служби не порушені.

З огляду на вищевикладене вважає, що накази начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №18-ос від 14.01.2019 року та №21-ос від 15.01.2019 року є правомірними, а тому просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив від 25.03.2018 року (вх. №4813/19 від 28.03.2019) позивач вважає твердження відповідача безпідставними, оскільки висновки службового розслідування ґрунтуються на неналежних доказах, що підтверджують перебування його на службі у стані алкогольного сп`яніння. А протокол його медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 08.01.2019 року складено за формою 129/о, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 27.12.1999 року, яка на даний час відмінена. Тобто, на думку позивача, належних медичних документів, які підтверджують його перебування 08.01.2019 року в стані алкогольного сп`яніння до матеріалів службового розслідування не додано. Також посилається на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 21.03.2019 року у справі №166/56/19, в якій зазначено, що за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення було повернуто відповідачу матеріали на доопрацювання, зокрема з причин недолучення до цих матеріалів документу про підтвердження перебування його 08.01.2019 року під час несення служби у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим позивач вважає, що його вину у вчиненні дисциплінарного проступку службовим розслідуванням не було підтверджено належним чином, тому відповідач не мав права приймати рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби, а тому позов просить задовольнити в повному обсязі (а.с.58).

05.04.2019 за вх. №5434/19 на адресу суду надійшло заперечення відповідача на відповідь на відзив, в якому відповідач вважає відповідь позивача на відзив безпідставною, оскільки на час звільнення позивача з військової служби протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння Ратнівської центральної лікарні від 08.01.2019 року жодним судом не скасований. Крім того, протокол медичного огляду є лише одним із засобів фіксації медичного огляду пацієнта, а тому його результати зафіксовані також не лише у вищевказаному протоколі, а й у відповідних журналах Ратнівської центральної лікарні. Також такий огляд здійснював спеціаліст у галузі медицини лікар ОСОБА_2 , який встановив за зовнішніми ознаками перебування позивача 08.01.2019 року у стані алкогольного сп`яніння. Тому за результатами медичного огляду лікарем було сформовано висновок, відповідно до якого у позивача було встановлено алкогольне сп`яніння. У зв`язку з цим просить в задоволенні позову відмовити повністю (а.с.70-73).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України з 14.05.2003 року та на час звільнення зі служби перебував на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 III категорії (тип Б) (з місцем дислокації н.п. Млинове).

З матеріалів справи слідує, що на адресу Луцького прикордонного загону ПРУ ДПСУ надійшов лист відділу внутрішньої безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.01.2019 року №16/7 Щодо можливих порушень у впс ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29). В даному листі зазначено, що окремі військовослужбовці відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи в прикордонному наряді, були виявлені з ознаками вживання алкогольних напоїв 08.01.2019 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.01.2019 року №45-аг Про призначення службового розслідування призначено службове розслідування з метою з`ясування причин та обставин, що призвели до неналежного виконання службових обов`язків в прикордонному наряді Прикордонний патруль» інспектором прикордонної служби 1 категорії - гранатометником відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим прапорщиком ОСОБА_1 та молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії - водієм відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим сержантом ОСОБА_3 , а саме були виявлені з можливими ознаками вживання алкогольних напоїв 08.01.2019 року (а.с.30).

В ході проведення службового розслідування було відібрано письмові пояснення у декількох військовослужбовців щодо відомих їм обставин виниклої ситуації, а саме: пояснення заступника начальника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 з персоналу ОСОБА_4 (а.с.37); начальника відділу прикордонної служби Доманове ОСОБА_5 , який виявив в районі прикордонних знаків №№ 0264 - 0270 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 08.01.2019 року близько 21:00 старшого прапорщика ОСОБА_1 з можливими ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.38); пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_6 , яка здійснювала стройовий огляд позивача 08.01.2019 року перед заступання у прикордонний наряд (а.с.39). Крім того, щодо службового розслідування відносно позивача було використано копії його службової характеристики та службової картки (а.с.40-42), рапорт про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю зміною прикордонних нарядів ВПС ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.01.2019 року (а.с.33-36), протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння Ратнівської центральної районної лікарні від 08.01.2019 року, відповідно до висновків якого встановлено алкогольне сп`яніння у ОСОБА_1 (а.с.28), а також використано складений 09.01.2019 року акт відмови від дачі пояснень старшим прапорщиком ОСОБА_1 , інспектором прикордонної служби 1 категорії гранатометником 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІІІ категорії (тип Б) Луцького прикордонного загону (а.с.32). Позивач відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснень щодо виявлення його о 20:50 08.01.2019 року у прикордонному наряді Прикордонний патруль в стані алкогольного сп`яніння.

За результатами службового розслідування було складено висновок, затверджений начальником Луцького прикордонного загону полковником ОСОБА_7 (а.с.43-46). Відповідно до цього висновку встановлено факт виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані 08.01.2019 року в прикордонному наряді Прикордонний патруль інспектора прикордонної служби 1 категорії гранатометника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого прапорщика ОСОБА_1 , який став можливим внаслідок його особистої недисциплінованості, безвідповідальності та порушення ним вимог ст.ст. 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Як зазначено в цьому висновку, своїми діями військовослужбовець вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, що дискредитує Державну прикордонну службу України та підриває її імідж, негативно впливає на рівень особистої дисципліни інших військовослужбовців, особливо за час загострення суспільно-політичної ситуації в державі.

Відповідно до цього висновку, крім іншого, запропоновано за особисту недисциплінованість, безвідповідальність, виконання службових обов`язків в прикордонному наряді Прикордонний патруль у нетверезому стані 08.01.2019 року, порушення вимог ст.ст. 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, інспектора прикордонної служби 1 категорії - гранатометника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого прапорщика ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та звільнити з військової служби за контрактом за службову невідповідність, позбавити 100% премії за січень 2019 року. Крім того, запропоновано щодо позивача скласти протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення, який направити до Ратнівського районного суду Волинської області для прийняття правового рішення у встановлений законодавством термін.

14.01.2019 року під час затвердження висновку службового розслідування начальником загону було проведено бесіду з ОСОБА_1 щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, за результатами якої позивач в присутності полковника ОСОБА_8 та лейтенанта ОСОБА_9 в аркуші бесіди зазначив, що з протоколом не згідний, про що поставив особистий підпис (а.с.47).

Відповідно до наказу начальника Луцького прикордонного загону полковника Скарвінка М. від 14.01.2019 року № 75-аг Про результати службового розслідування, за виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані 08.01.2019 року в прикордонному наряді Прикордонний патруль, особисту недисциплінованість, безвідповідальність, порушення вимог ст.ст. 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, інспектора прикордонної служби 1 категорії - гранатометника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби за службовою невідповідністю (а.с.48-49).

Даний наказ до позивача було доведено 14.01.2019 року, про що свідчить його підпис на зворотній сторінці наказу.

Відповідно до витягу з наказу начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14 січня 2019 року №18-ос По особовому складу припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за підпунктом д (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в запас старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Доманове ІІІ категорії (тип Б) (з місцем дислокації н.п. Млинове), без права носіння військової форми одягу (а.с.50). Підставою для звільнення позивача вказано подання від 14.01.2019 року (а.с.52), наказ начальника Луцького прикордонного загону від 14.01.2019 року №75-АГ.

Відповідно до витягу з наказу начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15 січня 2019 року №18-ос По особовому складу виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Доманове ІІІ категорії (тип Б) (з місцем дислокації н.п. Млинове), звільненого з військової служби в запас наказом начальника 6 прикордонного загону від 14.01.2019 року №18-ос за підпунктом д (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, без права носіння військової форми одягу (а.с.54). Підставою для прийняття цього наказу зазначено наказ начальника 6 прикордонного загону від 14.01.2019 року №18-ос та рапорт ОСОБА_1 від 15.01.2019 року вх. 700 (а.с.55).

Відповідно до цього рапорту позивач зазначив, що скарг та претензій до керівництва ІНФОРМАЦІЯ_3 не має.

Перевіряючи правомірність оскаржених позивачем рішень Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, суд враховує, що відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-XII від 25.03.1992 року (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №2232-XII).

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

До видів військової служби відноситься військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу.

Підстави звільнення військовослужбовців з військової служби встановлені в статті 26 Закону №2232-XII, відповідно до підпунктом д пункту 2 частини 5 якої контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) через службову невідповідність.

Частиною дев`ятою статті 26 Закону №2232-XII встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Положення №1115/2009), яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період.

Відповідно до пункту 26 Положення №1115/2009 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, звільняється з військової служби з підстав, передбачених частиною шостою статті 26 Про військовий обов`язок і військову службу.

Військовослужбовці, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) через службову невідповідність (підпункт ґ пункту 2 частини 6 статті 26 Закону №2232-XII).

Підпунктом 1 пункту 280 Положення №1115/2009 передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у запас; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Пунктом 288 цього Положення передбачено, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення. Форма та порядок подання про звільнення військовослужбовців з військової служби та перелік документів, які додаються до нього у випадках, передбачених абзацами першим і другим цього пункту, визначаються Адміністрацією Держприкордонслужби.

Як слідує з матеріалів справи, з поданням позивач був ознайомлений 14.01.2019 року, про що поставив відповідний підпис (а.с.52). У листі бесіди, який долучався до подання, позивач у п. 5 зазначив, що прохання, скарги, побажання, пропозиції «не має» (а.с.51).

Відповідно до пункту 292 Положення №1115/2009 наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.

Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.

Таким чином, накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю - є підставою для звільнення з військової служби через службову невідповідність.

Суд враховує, що сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, зі змінами та доповненнями (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

За визначенням, наведеним в статті 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається шляхом, зокрема:

виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів;

формування правової культури військовослужбовців.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту встановлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно зі статтею 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування за фактами невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцями своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, порядку несення служби або громадського порядку визначені Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 14.02.2005 року № 111, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2005 року за № 261/10541 (далі - Інструкція № 111).

Відповідно до пункту 2 Інструкції №111 службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільних осіб або заподіяло їм матеріальну чи моральну шкоду;

невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на орган Державної прикордонної служби завдань;

у разі поранення або смерті, що сталися внаслідок застосування військовослужбовцем фізичного впливу і спеціальних засобів, а також у разі застосування зброї до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

вчинення правопорушення, що містить ознаки кримінального правопорушення або адміністративного корупційного правопорушення.

Пунктом 5 Інструкції №111 встановлено, що рішення про проведення службового розслідування приймається начальником (командиром), який має право видавати письмові накази та притягати підлеглого військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Положеннями пункту 18 Інструкції №111 визначено, що за результатами службового розслідування складається висновок. Днем закінчення службового розслідування вважається день затвердження начальником (командиром) висновку службового розслідування (п.26 Інструкції).

Згідно з п. п. 24, 27 Інструкції №111 начальник (командир), який призначив службове розслідування, у 10-денний строк розглядає висновок та всі інші матеріали службового розслідування. Якщо розслідування проведено повно, всебічно й об`єктивно, а пропозиції щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідають вимогам чинного законодавства, начальник (командир) затверджує його. Якщо розслідування проведено неповно, а пропозиції щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, не відповідають вимогам чинного законодавства, начальник (командир) продовжує термін розслідування, але при цьому загальний термін його проведення не може перевищувати двох місяців, починаючи з дня його призначення. Якщо провину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, а також особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид стягнення зазначається начальником (командиром) особисто на висновку службового розслідування.

Відповідно до висновку службового розслідування від 14.01.2019 року слідує, що з пояснення начальника начальника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_5 стало відомо, що близько 21:00 08.01.2019 року ним спільно з офіцером відділу внутрішньої безпеки лейтенантом ОСОБА_10 під час раптової перевірки прикордонного наряду Прикордоний патруль, який здійснював охорону державного кордону в межах п/зн №0264-0270, було виявлено старшого прапорщика ОСОБА_11 , старшого сержанта ОСОБА_12 з можливими ознаками вживання спиртних напоїв. В подальшому було здійснено заміну прикордонного наряду. Даних військовослужбовців у супроводі заступника начальника відділу прикордонної служби з персоналу старшого лейтенанта ОСОБА_4 направлено на проведення освідчення до Ратнівської центральної районної лікарні. За результатами освідчення встановлено: старший прапорщик ОСОБА_13 від освідчення відмовився, однак за результатами огляду лікаря ОСОБА_14 позивач знаходився в стані алкогольного сп`яніння; старший сержант ОСОБА_15 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а саме: 1,9 проміле. На даних йковослужбовців складено матеріали справи за ст.172-20 КУпАП та направлено до Ратнівського районного суду Волинської області (а.с.43-48).

З матеріалів справи слідує, що постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 21 березня 2019 року адміністративну справу №166/56/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-20 КУпАП повернуто Луцькому прикордонному загону впс ІНФОРМАЦІЯ_2 Північного регіонального управління ДПС України (а.с.61-62).

Позивач посилається на те, що в зазначеній постанові Ратнівський районний суд Волинської області вказав на те, що до матеріалів справи не долучено підтверджуючі документи з Ратнівської центральної лікарні про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року №1413/27858. А відтак, на думку позивача, у відповідача відсутні належним чином складені підтверджуючі документи про перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Як встановлено судом, за результатами огляду ОСОБА_1 лікерам Ратнівської районної лікарні Парфесюком М. 08.01.2019 року складено протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, висновком якого встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.28). Позивач зауважує те, що даний протокол складено за формою №129/о Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння, яка відмінена на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я №774 від 26.10.2009 року.

Разом з тим, на думку суду, порушення оформлення результатів огляду позивача не спростовує встановлення під час такого огляду факту перебування позивача 08.01.2019 року в стані алкогольного сп`яніння, що засвідчений лікарем, який є фахівцем в галузі медицини та володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин. А тому суд вважає, що з врахуванням пояснень, наданих службовими особами відповідача під час службового розслідування та з врахуванням висновків лікаря є доведеним факт виконання позивачем військової служби в нетверезому стані 08.01.2019 року у прикордонному наряді Прикордонний патруль, охороняючи державний кордон. У зв`язку з цим зазначені обставини були вірно враховані при складанні висновку службового розслідування від 14.01.2019 року, затвердженого начальником Луцького прикордонного загону (а.с.43-46).

Відповідно до п.3 гл. 1 розділу І Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року №1261 (далі Інструкція №1261), прикордонним нарядом є одна або кілька озброєних чи спеціально екіпірованих уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або здійснюють інші повноваження у випадках, передбачених Законом України Про Державну прикордонну службу України.

У відповідності п. 11 гл. 2 розділу II Інструкції № 1261, прикордонним нарядам забороняється вживати алкогольні напої, наркотичні, психотропні та токсичні речовини; учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби.

Як зазначено у пункті 18 Інструкції №111, за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення; які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено кожним із військовослужбовців; обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; висновок щодо наявності чи відсутності в діянні військовослужбовця складу дисциплінарного правопорушення та в чому воно (за наявності такого) полягало; пропозиції щодо притягнення винних осіб до відповідальності правами відповідного начальника (командира) без зазначення конкретного виду стягнення; інші заходи, які пропонується здійснити для усунення причин правопорушення та умов, що йому сприяли; дата складання висновку.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що в ході службового розслідування встановлено наявність в діянні позивача складу дисциплінарного правопорушення та в чому воно полягало, з посиланням на відповідні докази.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що перебування позивача ввечері 08.01.2019 року під час проходження військової служби в прикордонному наряді в нетверезому стані свідчить про порушення ним військової дисципліни та вимог військових статутів в частині недотримання морально-етичних норм поведінки військовослужбовця.

Так, відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 (далі - Статут внутрішньої служби), встановлено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Статтею 13 Статуту внутрішньої служби встановлено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до статті 49 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому. Усі військовослужбовці повинні під час зустрічі (обгону) вітати один одного, додержуючись правил, визначених Стройовим статутом Збройних Сил України. Військове вітання - це вияв взаємної поваги і згуртованості військовослужбовців.

Статтею 241 Статуту внутрішньої служби передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає обгрунтованим висновок відповідача за наслідками службового розслідування про допущене військовослужбовцем порушення військової дисципліни, яке полягає у перебуванні в нетверезому стані під час проходження військової служби в прикордонному наряді. Доводи позивача не спростовують правомірності висновку службового розслідування.

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог п.25 Інструкції № 111 підстави призначення службового розслідування та його результати були доведені до відома позивачу 14.01.2019 року, що стверджується підписаним позивачем аркушем бесіди (а.с.47).

Підставами для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначеними статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, є невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку тощо.

Таким чином, для притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення.

Пунктом 30 Інструкції №111 передбачено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховуються: характер та обставини вчинення правопорушення; його наслідки; попередня поведінка військовослужбовця; тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Як передбачено пунктом 29 цієї Інструкції, накладення на військовослужбовців дисциплінарних стягнень: "попередження про неповну службову відповідність", "пониження в посаді", "пониження у військовому званні на один ступінь", "пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду", "позбавлення сержантського (старшинського) звання", "позбавлення військового звання", "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю" без проведення службового розслідування забороняється.

Відповідно до п. 31 Інструкції №111 дисциплінарне стягнення має бути накладене на військовослужбовця протягом місяця від дня закінчення службового розслідування. У цей період видається відповідний наказ начальника (командира) органу Державної прикордонної служби України про прийняте ним рішення.

Виявлений факт неналежного виконання позивачем обов`язків військової служби в силу приписів Закону №2232-ХІІ, Положення та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України може слугувати підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Суд вважає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення, застосованого до позивача, відповідач цілком підставно врахував, що порушення військової дисципліни було допущене військовослужбовцем, який проходить службу на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії гранатометника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 в умовах особливого періоду, що дискредитує Державну прикордонну службу України і підриває її імідж, негативно впливає на рівень особистої дисципліни військовослужбовців, особливо в час загострення суспільно-політичної ситуації в державі. Окрім цього, як встановлено судом при дослідженні матеріалів службової картки позивача, на останнього неодноразово накладалися стягнення у вигляді суворих доган (а.с.41).

Наведені вище фактичні обставини справи дають підстави для висновку про обгрунтованість наказів начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14 січня 2019 року №18-ос По особовому складу та від 15 січня 2019 року №21-ос По особовому складу в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення позивача з військової служби, а також виключення його зі списків особового складу і всіх видів забезпечення, які видані уповноваженою особою, в порядку та у спосіб, встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх фактичних обставин справи.

Відтак, судом не встановлено порушення відповідачем процедури припинення (розірвання) контракту з позивачем.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, в той час як відповідач довів правомірність винесення оскаржуваних наказів від 14.01.2019 року №18-ос, від 15.01.2019 року №21-ос.

Позовні вимоги про поновлення позивача на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІІІ категорії (тип Б) з 16 січня 2019 року є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів від 14.01.2019 року №18-ос, від 15.01.2019 року №21-ос, а тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14 січня 2019 року №18-ос По особовому складу та від 15 січня 2019 року №21-ос По особовому складу, поновлення на посаді відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.Д. Ковальчук