Справа № 1340/4400/18
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/544/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Шевчук С. М.,

за участю секретаря судового засідання - Ігнатищ Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року, ухвалене суддею Коморним О. І. о 10:14 год у м. Львові, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» (далі - ТзОВ «Агролайф корми») звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30 серпня 2018 року № та № .

На обґрунтування вимог зазначено, що несвоєчасна сплата ним податку на прибуток виявлена контролюючим органом за результатами камеральної перевірки, яка проведена поза межами встановленого законодавством строку, що свідчить про її незаконність.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує обставинами, викладеними у позовній заяві.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 липня 2018 року Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання до бюджету з податку на прибуток підприємств за ІІІ кв. 2016 року, 2017 рік, І кв. 2018 року, за результатами якої складено акт № 1877/13-01-12-25/36874925.

30 серпня 2018 року відповідачем також проведено камеральну перевірку своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання до бюджету з податку на прибуток підприємств за І кв. 2018 року, за результатами якої складено акт № 2023/13-01-12-25/36874925.

Вказані акти перевірок містять висновки про порушення позивачем вимог пунктів 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасної сплати податку на прибуток за період з ІІІ кв. 2016 року по І кв. 2018 року у розмірі 1619859,65 грн.

На підставі вказаних вище актів перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 30 серпня 2018 року:

№ , яким за затримку сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток нараховано до сплати штраф у розмірі 20 % на суму 177505,61 грн;

№ , яким за затримку сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток нараховано до сплати штраф у розмірі 10 % на суму 73233,16 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими до позивача було застосовано штрафні санкції за несвоєчасне перерахування до бюджету податку на прибуток, оскільки камеральна перевірка проведена в межах строків, встановлених Податковим кодексом України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 137.4 статті 137 Податкового кодексу України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

Відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Отже, з моменту подання платником податків податкової декларації, визначена ним сума податкового зобов'язання є узгодженою і має бути сплачена у граничні терміни, визначені законом.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків встановлена статтею 126 Податкового кодексу України, згідно з пунктом 126.1 якої у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, положення статті 126 Податкового кодексу України застосовуються у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від строку затримки такої сплати.

Як встановлено з матеріалів справи і визнається сторонами, за період з ІІІ кв. 2016 року по І кв. 2018 року ТзОВ «Агролайф корми» несвоєчасно, із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати, сплачено до бюджету податок на прибуток в сумі 887528,05 грн та із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати сплачено до бюджету податок на прибуток в сумі 732331,60 грн.

Враховуючи те, що вказаний висновок контролюючого органу не спростований жодними доказами, які б свідчили про своєчасність сплати позивачем узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність податкових повідомлень-рішень від 30 серпня 2018 року № та № .

Покликання позивача на порушення Головним управлінням ДФС у Львівській області строків проведення камеральної перевірки є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Натомість до 01 січня 2017 року (до внесення змін до статті 75 Податкового кодексу України) питання своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів були предметом документальної перевірки, якій властиві зовсім інші ознаки в залежності від її виду (виїзна, невиїзна, планова, позапланова).

Системний аналіз норм, які визначають порядок камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки податковим органом в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Згідно з пунктом 76.3 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання є відмінною за своїм предметом від камеральна перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку, а відтак, питання строку проведення першої врегульоване статтею 102 Податкового кодексу України, згідно з якою така перевірка може бути проведена не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що відповідач мав право проводити камеральні перевірки відносно позивача з питань дотримання вимог податного законодавства в частині своєчасності сплати податку на прибуток за період з ІІІ кв. 2016 року по І кв. 2018 року, так як такі перевірки проводились 24 липня 2018 року та 30 серпня 2018 року.

Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 04 квітня 2019 року у справі № 826/15416/17.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року у справі № 1340/4400/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 17 квітня 2019 року.