Справа № 522/20135/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 (згідно ордеру),

представника відповідача - Чабан О.О. (за довіреністю),

представника третьої особи - Тодорич І.В. (згідно ордеру),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача дочірнє підприємство «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» про визнання протиправними та скасування припису та наказів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа дочірнє підприємство «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця», в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову №497/17 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, винесену 19.10.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення;

2. Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил №561/17 від 10.10.2017 року, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/375 від 13.10.2017 року про скасування декларації №ОД80 від 25.07.2016 року про початок виконання будівельних робіт з будівництва будівлі СТО за адресою АДРЕСА_1;

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/376 від 13.10.2017 року про скасування декларації №ОД98 від 28.07.2016 року про готовність до експлуатації об'єкта за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1.

19 листопада 2018 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси клопотання представника третьої особи дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» про роз'єднання позовних вимог задоволено. Роз'єднано позовні вимоги, визначено розглянути в цьому провадженні позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа Дочірнє підприємство „Клінічний санаторій ім. Пирогова" закритого акціонерного Товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України „Укрпрофздоровниця" про визнання протиправною та скасування постанови № 497/17 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, винесену 19.10.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, справу закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення. Виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа дочірнє підприємство «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» щодо: визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил №561/17 від 10.10.2017 року, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнання протиправним та скасування наказу Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/375 від 13.10.2017 року про скасування декларації №ОД 80 від 25.07.2016 року про початок виконання будівельних робіт з будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1; визнання протиправним та скасування наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/376 від 13.10.2017 року про скасування декларації № ОД 98 від 28.07.2016 року про готовність до експлуатації об'єкта за адресою: АДРЕСА_1. Виділені в самостійне провадження позовні вимоги направлено до Одеського окружного адміністративного суду для розгляду за підсудністю.

Супровідним листом від 17 грудня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси виокремлені в самостійне провадження №522/20135/17 позовні вимоги направлено до Одеського окружного адміністративного суду.

10 січня 2019 року за вх. №178/19 вказана адміністративна справа №522/20135/17 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Вовченко О.А.

Ухвалою суду від 15 січня 2019 року прийнято до розгляду адміністративну справу №522/20135/17. Визначено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу та призначено підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем у позовній заяві зазначено, що 25.07.2016 року Департамент ДАБІ в Одеській області зареєстрував декларацію №ОД80 про початок виконання будівельних робіт з будівництва будівлі СТО за адресою АДРЕСА_1. 28.07.2016 року Департамент ДАБІ в Одеській області за №ОД98 зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, за адресою АДРЕСА_1, на будівництво будівлі СТО. За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудівних вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було складено акт №001060 і на його підставі - припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил №561/17 від 10.10.2017 року. 13.10.2017 року наказом №01-13/375 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради скасувало декларацію №ОД80 від 25.07.2016 року про початок виконання будівельних робіт з будівництва будівлі СТО за адресою АДРЕСА_1. 13.10.2017 року наказом №01-13/376 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради скасувало декларацію №ОД98 про готовність до експлуатації об'єкта за адресою АДРЕСА_1, на будівництво будівлі СТО. 19.10.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було складено постанову № 497/17 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 10 ст.96 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 гривень, за порушення ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року. Підставою для складання відповідачем всіх чотирьох оскаржуваних документів: припису №561/17, наказу №01-13/375, наказу №01-13/376, постанови про накладення адміністративного стягнення № 497/17, стало те, що ОСОБА_1, на думку відповідача, навів в декларації №ОД98 про готовність до експлуатації об'єкта за адресою АДРЕСА_1, на будівництво будівлі СТО недостовірні дані. При цьому відповідачем під недостовірними даними, які начебто ОСОБА_1 наведені в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зазначено саме внесення ОСОБА_1 інформації про договір оренди землі № б/н від 07.07.2011 року, який на думку відповідача, не був чинним, втратив чинність 08.04.2011 року. При цьому відповідач у постанові №497/17, приписі №561/17, та акті, на підставі якого був складений наказ №01-13/375 та наказ №01-13/375 про скасування декларацій зазначає: «договір оренди землі не був чинним (втратив свою чинність з 08.04.2011 року у зв'язку з тим, що відповідно до п.3.1 договору оренди землі №б/н від 07.07.2011 договір укладено терміном на 5 (п'ять) років, з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року №611-VІ.» Позивач у позовній заяві вважає, що відповідач виніс протиправний припис №561/17, наказ №01-13/375, постанову про накладення адміністративного стягнення № 497/17 відносно позивача ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства. На момент заповнення позивачем декларації про готовність об'єкта до експлуатації договір оренди землі був чинним. Відповідач неповно зазначив зміст п.3.1. вказаного договору оренди землі №б/н від 07.07.2011, адже у п.3.1 зазначено: «Договір укладено терміном на 5 (п'ять років), з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року №611-VІ, до початку реалізації планувальних рішень району, для експлуатації та обслуговування нежилого приміщення станції технічного обслуговування автомобілів». Тож неправильно, що відповідач не надав оцінку змісту речення в цілому зазначеного пункту договору. Так як з другої частини речення термін дії спливає з моменту - початку реалізації планувальних рішень району, які ще не настали. 07.07.2011 р. між позивачем та Одеською міською радою укладено договір оренди землі №б/н. Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Одесі 2 серпня 2011 року. Згідно п. 3.2. цього Договору після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця продовжити його дію. В передбачений договором строк ОСОБА_1 було подано до Одеської міської ради листа про поновлення договору оренди землі на новий строк. Станом на 24.10.2017 року ОСОБА_1 не отримав відмову Одеської міської ради про не пролонгацію вказаного договору оренди землі, що згідно ЦК та ГК України свідчить про продовження договору на підставі переважного права орендаря ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою спірного приміщення та права власності на будівлю за цією адресою. Згідно квитанцій про сплату за землю, ОСОБА_1 з 2011 року і по теперішній час продовжує платити плату за орендовану землю, а Одеська міська рада продовжує отримувати плату за землю, що є конклюдентними діями по виконанню договору оренди землі обома сторонами. Отже, ОСОБА_1 є законним орендарем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 і посилання відповідача на відсутність договірних відносин Одеської міської ради з ОСОБА_1 за договором оренди землі є невірним та таким, що не відповідає дійсності. ОСОБА_1 не вносив у декларацію №ОД80 від 25.07.2016 року про початок виконання будівельних робіт з будівництва будівлі СТО за адресою АДРЕСА_1 та у декларацію №ОД98 від 28.07.2016 про готовність до експлуатації об'єкта за адресою АДРЕСА_1, на будівництво будівлі СТО недостовірні дані, договір оренди землі б/н станом на день реєстрації декларації був чинним. Тож відсутній факт внесення ОСОБА_1 недостовірних даних до декларацій, що відповідно виключає законність та правомірність припису №561/17, наказу №01-13/375, наказу №01-13/376, постанови про накладення адміністративного стягнення № 497/17, складених відповідачем, з чого слідує що вказані рішення відповідача повинні бути скасовані, як протиправні.

31 січня 2019 року до суду від дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» надійшли пояснення (т.1 а.с.61-73), у яких зазначено, що ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» вважає що припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.10.2017 року №561/17 та накази від 13.10.2017 року №01-13/375 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД80 від 25.07.2016 року» та від 13.10.2017 року №01-13/376 «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД98 від 28.07.2016 року» прийняті правомірно та з дотриманням норм чинного законодавства, а позовні вимоги ОСОБА_1 незаконні, необґрунтовані. ОСОБА_1 вніс недостовірні дані до декларацій щодо договору оренди землі №б/н від 07.07.2011 року та експертизи проекту будівництва будівлі станції технічного обслуговування автомобілів загальною площею 199,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема, експертиза проекту будівництва будівлі СТО взагалі не проводилась. Так, відповідно до зазначених декларацій, експертизу проекту було проведено філією ТОВ «УКРБУДТЕХЕКСПЕРТИЗА» в Одеській області, . Представником ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» - адвокатом Тодорич І.В. було виявлено, що вказаний у деклараціях ТОВ «УКРБУДТЕХЕКСПЕРТИЗА» в Одеській області зазначено не вірно, у зв'язку з чим був направлений адвокатський запит від 08.09.2017 року до Одеської філії ТОВ «УКРБУДТЕХЕКСПЕРТИЗА. У своїй відповіді від 13.09.2017 року №04/09 Одеська філія ТОВ «УКРБУДТЕХЕКСПЕРТИЗА» зазначила, що експертиза проекту будівництва будівлі СТО загальною площею 199. 9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1,взагалі не проводилась. А отже, по даному об'єкту не надавалось жодного експертного висновку. Вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 вніс завідомо неправдиві відомості до декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД80 від 25.07.2016 року та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ОД 98 від 28.07.2016 року. Також, у п. 3.1 договору оренди землі №б/н від 07.07.2011 року зазначено, що договір укладено терміном на 5 (п'ять) років, з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року №611-VI до початку реалізації планувальних рішень району, для експлуатації та обслуговування нежилого приміщення станції технічного обслуговування автомобілів. Також у п. 2.2, вищевказаного договору зазначено, що на земельній ділянці розташоване нежиле приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, яке належить ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2008 року справа №2-3077/08, право власності на яке зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 19.08.2009 року в книзі 89неж-107 за номером запису 3607 (рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.11.2014 р. по справі № 2-3077/08 було скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2008). ОСОБА_1 разом із позовною заявою подав договір оренди землі від 07.07.2011 року без відповідних додатків, які є його невід'ємною частиною, що зазначено в самому договору (копія договору міститься в матеріалах справи). Так, зокрема у матеріалах судової справи №520/12197/15-ц міститься копія договору оренди №б/н від 07.07.2011 року з додатками, яка була надана Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2017 року по справі №250/12197/15-ц, разом із матеріалами реєстраційної справи на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01. Згідно доданого до договору оренди б/н від 07.07.2011 року плану на вказаній ділянці забороняється будівництво або проведення реконструкції. Такі положення договору підтверджують той факт, що земельна ділянка надавалась ОСОБА_1 саме для експлуатації та обслуговування вже існуючої станції обслуговування автомобілів. а не для її будівництва. Земельна ділянка, на якій начебто ОСОБА_1, відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 80 від 25.07.2016 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 98 від 28.07.2016 року за два дні збудував будівлю станції технічного обслуговування автомобілів загальною площею 199,9 кв.м., за адресою Одеська область, АДРЕСА_1, взагалі не була надана ОСОБА_1 для здійснення будівництва. Адвокатом Тодорич І.В. було направлено адвокатський запит до Одеської міської ради від 12.09.2018 року На адресу адвоката Тодорич І.В. надійшла відповідь на адвокатський запит від 21.09.2018 року № 01119/3216.09-01, у якій було зазначено, що договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_1 та Одеською міською радою було укладено строком до 08.04.2016 року. До того ж, у вказаній відповіді зазначено, що на засіданні сесії Одеської міської ради VII скликання, що відбулась 27.04.2016 року, питання щодо поновлення договору оренди землі, укладеного між Одеською міською радою та ФОП ОСОБА_1, було виключено з порядку денного. На даний час рішення щодо поновлення договору оренди землі від 02.08.2011 року за № 000063 Одеською міською радою не приймалось. Згідно відповіді Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, термін дії договору оренди землі сплив 08.04.2016 року. У матеріалах судової справи №520/12197/15-ц (на даний час справа розглядається у апеляційному суді Одеської області, провадження зупинено) міститься копія технічного паспорту виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 23.07.2008 року на нежиле приміщення станції технічного обслуговування автомобілів по АДРЕСА_1, яка була надана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_6 разом із заявою про приєднання письмових доказів до матеріалів цивільної справи від 08.04.2016 року. Вищевказані докази вкотре підтверджують той факт, що будівля станції технічного обслуговування автомобілів, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 взагалі не могла будуватись ОСОБА_1 у серпні 2016 року, оскільки була збудована набагато раніше. Будівля станції технічного обслуговування автомобілів, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 належить ЛП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» на праві господарського відання і знаходиться на балансі санаторію, та лише була орендована ОСОБА_1, що підтверджується: договором оренди № 17 від 01.11.2000 року, актом прийому-передачі в оренду нежитлових приміщень автопавільйону, розташованого за адресою АДРЕСА_1, (додаток до договору №17 від 01.11.2000 року), розрахунком платежів за користування приміщеннями підприємства «Курорт-Теплоенерго» по АДРЕСА_1 ПП «Олександр» станом на 01.11.2000 рік, договором оренди № 17-5113179/2001-8 від 01.02.2001 року, розрахунком платежів за користування приміщеннями підприємства «Курорт-Теплоенерго» по АДРЕСА_1 ПП «Олександр» станом на 01.01.2001 року, актом прийому-передачі в оренду нежитлових приміщень автопавільйону, розташованого за адресою АДРЕСА_1, актом приймання-передачі з оренди нежитлових приміщень (окремих інвентарних об'єктів) від 01.11.2003 року, заявою директора ПП «Олександр» ОСОБА_1 від 20.10.2003 року; рішенням ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» № Р2-19 від 31.10.2002 року та рішенням загальних зборів ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» № 3/8 (протокол №3) від 22.01.2003 року, на підставі яких було реорганізовано філію Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - підприємство «Курортеплоенерго» шляхом приєднання до філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Клінчний санаторій ім. Пирогова». Активи та пасиви філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - підприємство «Курортеплоенерго» передано на баланс філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Клінчний Санаторій ім. Пирогова»; актом прийому-передачі від 22.12.2002 року, відповідно до якого підприємство «Курортеплоенерго» передало на баланс Клінічний санаторій ім. Пирогова СТО-1 (приміщення станції технічного обслуговування автомобілів) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Також підтвердженням того, що будівля станції технічного обслуговування автомобілів загальною площею 199,6 кв.м., за адресою Одеська область, АДРЕСА_1 була збудована набагато раніше. ніж липні 2016 року (згідно поданих ОСОБА_1 декларацій до ДАБІ). є численні судові справи,судові рішення по яких містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень: справа № 2-3077/08 розглядалась у Київському районному суді м. Одеси за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визнання права власності на нежиле приміщення станції технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1. Так, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07.11.2014 року по справі № 2-3077/08 було скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2008 року, яким було визнано право власності на нежиле приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, за адресою: АДРЕСА_1; справа № 9-17-30/22-06-1026 розглядалась в господарському суді Одеської області за позовом ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» до ПП «Олександр», (де ОСОБА_1 був директором ПП «Олександр») про розірвання договору оренди та виселення. Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.03.2008 року провадження у справі №9-17-30/22-06-1026 було припинено; справа №520/12197/15-ц розглядається в апеляційному суді Одеської області за позовом ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності. На даний час провадження по справі № 520/12197/15-ц зупинено ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.11.2017 року, оскільки «перше» право власності на СТО за ОСОБА_1 скасовано судовим рішенням від 07.11.2014 року по справі 2-3077/08, а «друге» право власності, зареєстроване за ОСОБА_1 рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30730837 від 02.08.2016 року на підставі скасованої декларації про готовність об'єкта до експлуатації Серії ОД №98 від 28.07.2016 року, оскаржується в судовому порядку у Київському районному суді м. Одеси по справі №520/13199/17; справа №815/2518/17 розглядалась в Одеському окружному адміністративному суді за позовом дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_8 про визнання протиправними та скасування реєстрації декларацій від 25.07.2016 та від 28.07.2016. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 року по справі №815/2518/17 визнано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт Серії ОД№80 від 25.07.2016 року та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності Серії ОД №98 від 28.07.2016 року протиправними. Так, відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі № 815/2518/17 від 10.01.2018 року, судом було встановлено, що доводи ОСОБА_1 що при подачі ним спірних декларацій було надано достовірні відомості щодо договору оренди землі, колегія суддів вважає безпідставними. Судді Одеського апеляційного адміністративного суду зазначили, що Відповідно до п.3.1 договору оренди землі, Договір укладений терміном на 5 (п'ять) років, з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року №611-УІ Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. На сьогодні в провадженні слідчого відділу Київського відділення поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали об'єднаного кримінального провадження за заявою ОСОБА_10 від 26.07.2016 року, заявою ОСОБА_10 від 02.08.2016 року та заявою директора ДП «Клінічний санаторій їм. Пирогова» від 26.04.2017 року. З даного витягу вбачається, що на ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1, шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси, підробленого узгодження виконавчого комітету при Київській районній раді народних депутатів під №1211/4 від 18.07.1988 року на підставі рішення М 554 від 17.06.1988 року, видаткової накладної ТОВ «Південь-постач» від 08.07.1986 р. № 327112, видаткової накладної кооперативу «Лармі» від 07.02.1986 року № 21 та квитанції, отримано право власності на нежитлове приміщення станції технічного обслуговування автомобілів загальною площею 199,9 кв. ОСОБА_1 були неодноразово використані документи які містили завідомо неправдиві відомості. Представником ДП «Клінічний санаторій Ім. Пирогова» адвокатом Тодорич І.В. було зроблено адвокатський запит до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради. Відповідно до відповіді яка надійшла з Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради № 4225-11.1-34 від 13.11.2018 року стало відомо, що в департаменті на зберіганні знаходяться документи постійного зберігання: розпорядження та рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів. Згідно з журналу реєстрації рішень та розпоряджень виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів за 1988 рік рішення (розпорядження) під № 1211/4 від 18.07.1988 р. не існує. Рішення зареєстровані з № 1 по № 927, розпорядження з №1 по № 697. Також 30.07.2016 року ОСОБА_1 використовуючи завідомо підробленні документи зареєстрував за собою право власності на нежитлове приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, незважаючи на наявність рішення Апеляційного суду Одеської області від 07.11.2014 року яким було скасоване право власності на нежитлове приміщення станції технічного обслуговування автомобілів. Також, в матеріалах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0003048 від 26.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України, містися висновок судової почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_1 №18-2652 від 06.07.2018 року. За результатами проведеного дослідження було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у наданому на експертизу «Акт приема-передачи основних фондов СТО-1 с «Курорттеплоэнерго» - филиал Одесскогодочернего предприятия ЗАО «Укрпрофздравница» санаторію им. Пирогова» від 22.12.2002 року, розміщений у нижній частині документу, в розділі «Принял:», праворуч друкованого запису «Арендатор», ліворуч від рукописного запису «Н.Ф. Белоус», ймовірно виконаний самим ОСОБА_1, що може спростувати твердження Позивача, що він не підписував «Акт приема-передачи основних фондов СТО-1 с «Курорттеплоэнерго» - филиал Одесскогодочернего предприятия ЗАО «Укрпрофоздравница» санаторію им. Пирогова» від 22.12.2002 року. З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 вкотре намагається привласнити собі станцію технічного обслуговування автомобілів, довівши, що дана стація технічного обслуговування автомобілів була ним збудована у 2016 році, що насправді не відповідає дійсності.

07 лютого 2019 року до суду від відповідача за вх.№4359/19 надійшов відзив (т.1 а.с.151-154), у якому зазначає, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/251ДАБК від 29.06.2017 року та звернення юридичної особи за адресою: АДРЕСА_1. Строк перевірки: 06.10.2017-10.10.2017 року. Під час виїзду на місце 06.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 розміщено будівля станції технічного обслуговування автомобілів, яке експлуатується, шляхом здачі будівлі в оренду. Згідно з наявними та наданими документами встановлено, що на підставі договору оренди землі від 07.07.2011 року засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за номером: 2085 та зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Одесі за №00063 від 24.08.2011 року земельна ділянка загальною площею 275 кв. м. передана в оренду строком на 5 років гр. ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення станції технічного обслуговування автомобілів. ОСОБА_1 наданий технічний паспорт виготовлений КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 15.12.2011 року, згідно якого станція технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 складається з однієї будівлі загальною площею 199,9 кв.м. з чотирма основними приміщеннями, а саме 2 бокси: №1 - 44 кв.м, №2 - 98,6 кв.м, 2 мийки: №8 - 12,9 кв.м., №9 -14.0 кв.м. та підвалом. Згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстрована декларація № ОД 80 про початок виконання будівельних робіт з будівництво будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 25.07.2016 року та декларація № ОД 98 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 28.07.2016 року. Згідно декларації № ОД 80 про початок виконання будівельних робіт з будівництво будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 25.07.2016 року: замовник будівництва - ОСОБА_1; вид будівництва - будівництво будівлі СТО; проектна документація розроблена ТОВ «ЛІНККОР», ; експертиза проекту проведена ТОВ «Укрбудтехекспертиза» в Одеській області, ; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-11/4523 від 22.11.2013 року; земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року. На момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт договір оренди землі не був чинним (втратив свою чинність з 08.04.2011 року в зв'язку з тим, що відповідно п.3.1 договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року договір укладено терміном на 5 (п'ять) років, з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року № 611-УІ. Таким чином, за результатами проведеної перевірки, встановлено, що гр. ОСОБА_1 в декларації про початок виконання будівельних робіт будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 надані недостовірні дані, які є підставою вважати об'єкті самочинним будівництвом, чим пп. 5 розділ II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно декларації № ОД 98 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності з будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 28.07.2016 року, замовник будівництва - ОСОБА_1; вид будівництва - будівництво будівлі СТО; проектна документація розроблена TOB «ЛІНККОР», ; експертиза проекту проведена ТОВ «Укрбудтехекспертиза» в Одеській області, ; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-11/4523 від 22.11.2013 року; земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року. Інформація про дозвільні документи - декларація про початок виконання будівельних робіт № ОД 80 від 25.07.2016 року. На момент реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта договір оренди землі не був чинним (втратив свою чинність з 08.04.2011 року в зв'язку з тим, що відповідно п.3.1 договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року договір укладено терміном на 5 (п'ять) років, з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року № 611-УІ. Таким чином, за результатами проведеної перевірки, встановлено, що гр. ОСОБА_1 в декларації про готовність до експлуатації об'єкта будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 надані недостовірні дані, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, чим порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Наказ № 127 від 24.05.2001 року Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України. Відповідно, були складені акт перевірки, протокол та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.10.2017 року №561/17, а також прийнято накази від 13.10.2017 року №01-13/375 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 80 від 25.07.2016 року» та від 13.10.2017 року №01-13/376 «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 98 від 28.07.2016 року». У відповідному порядку прийнята постанова №497/17 від 19.10.2017 року, яку Позивач оскаржив, та яка розглядається в іншому провадженні в Приморському районному суді м. Одеси.

12 лютого 2019 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі та призначено підготовче засідання.

22 лютого 2019 року до суду від позивача за вх.№6538/19 надійшла відповідь на відзив (т.1 а.с.247-250), у якій зазначає, що з тексту припису №561/17 від 10.10.2017 року вбачається, що відповідач склав його на підставі того, що під час позапланової перевірки, проведеної 06.10.2017 року за адресою АДРЕСА_1, де розташована станція технічного обслуговування, начебто встановив, що ОСОБА_1 навів в декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД80, яка була зареєстрована в Департаменті ДАБІ в Одеській області. 25.07.2016 року та в декларації №ОД98 про готовність до експлуатації об'єкта за адресою АДРЕСА_1, на будівництво будівлі СТО, яка була зареєстрована в Департаменті ДАБІ в Одеській області 28.07.2016 року - недостовірні дані. При цьому відповідачем під недостовірними даними зазначено саме внесення ОСОБА_1 інформації про договір оренди землі № б/н від 07.07.2011 року, який на думку відповідача не був чинним на момент реєстрацій вказаних декларацій, так як, на думку відповідача, втратив чинність 08.04.2016 року. Відповідач 13.10.2017 року виніс наказ №01-13/375 про скасування декларації №ОД80 від 25.07.2016 року про початок виконання будівельних робіт з будівництва будівлі СТО за адресою АДРЕСА_1. 13.10.2017 року наказом №01-13/376 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради скасувало декларацію №ОД98 про готовність до експлуатації об'єкта за адресою АДРЕСА_1, на будівництво будівлі СТО. Вказана підстава була єдиною для винесення відповідачем оскаржуваних припису та наказів, інших підстав не виявлено. При цьому відповідач у приписі від 10.10.2017 року зазначає: «договір оренди землі не був чинним (втратив свою чинність з 08.04.2016 року у зв'язку з тим, що відповідно до п.3.1 договору оренди землі №б/н від 07.07.2011 договір укладено терміном на 5 (п'ять) років, з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року №611-VI». Враховуючи вказане, спірним у суді є саме строк дії договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року, відповідач виносячи оскаржувані припис та накази вважав, що договір оренди землі втратив чинність 08.04.2016 року, тобто до дня реєстрації декларацій - 25.07.2016 року та 28.07.2016 року, а позивач наполягає на тому, що відповідач невірно тлумачить норми матеріального права, так як невірно визначив дату втрати чинності договору оренди землі, тобто договір оренди землі діяв на момент реєстрації декларацій - 25.07.2018 року та 28.07.2016 року, виходячи з наступних норм матеріального права: 07.07.2011 р. ОСОБА_1 та Одеською міською радою було підписано договір оренди землі. Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Одесі 2 серпня 2011 року за №00063. В п.14.1 договору оренди зазначено «Цей договір набирає чинності після нотаріального посвідчення та його державної реєстрації». До того ж, сама Одеська міська рада, надсилаючи пропозицію ОСОБА_1 від 07.11.2011 року за № 01-25/3598-04 (копія у додатках), внести зміни до договору оренди від 02.08.2011 р №00063, зазначає, що Одеською міською радою було надано у тимчасове платне користування терміном до 02.08.2016 року земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1, тобто сторони за договором визначились з строком дії договору, вчиняли дії на виконання зазначених умов в договорі, а відповідач самоправно та безпідставно намагається на свою користь тлумачити договірні відносини ОСОБА_1 та Одеської міської ради з приводу оренди землі. Строк дії договору оренди землі з 02.08.2011 року по 02.08.2016 року, станом на дні подачі ОСОБА_1 декларацій не закінчився, договір діяв і був чинним на момент реєстрацій декларацій - 28.07.2016 р., тому відсутні підстави вважати що ОСОБА_1 зазначив у деклараціях недостовірні відомості, відомості ОСОБА_1 зазначив законні про діючий договір. Згідно п. 3.2. цього договору після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця продовжити його дію. В передбачений договором строк ОСОБА_1 було подано до Одеської міської ради лист про поновлення договору оренди землі на новий строк. Станом на 20.02.2019 року ОСОБА_1 не отримав заперечення про поновлення договору оренди землі від Одеської міської ради, що свідчить про автоматичне продовження дії договору. Тим більш, згідно квитанцій про сплату за землю, ОСОБА_1 з 2011 року і по теперішній час продовжує платити плату за орендовану землю, а Одеська міська рада продовжує отримувати плату за землю, що є конклюдентними діями по виконанню поновленого договору оренди землі обома сторонами. Отже, ОСОБА_1 з 2011 року по сьогодні є законним орендарем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №522/20135/17 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувати та просили у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Підприємством «Курорттеплоенерго» Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (орендодавець) та приватним підприємством «Олександр» в особі директора ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди (т.1 а.с.79-84) в 2000 році, по умовам якого з метою підвищення ефективності використання майна орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування терміном 3 місяці автопавільйон площею 177,3 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1, для використання під станцію технічного обслуговування автомашин (п.1.1).

Згідно з п.6.1 вказаного договору він вступає в силу після його затвердження та діє до 01.02.2001 року. Даний договір складений у 4-х примірниках: по одному для кожної сторони, один - для ОДП, один - для ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (п.6.8).

Додатками до вищевказаного договору є акт приймання-передачі нежитлових приміщень автопавільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.85) та розрахунок платежів за використання приміщень підприємства «Курорттеплоенерго» по АДРЕСА_1 ПП «Олександр» (т.1 а.с.86).

Підприємством «Курорттеплоенерго» Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (орендодавець) та приватним підприємством «Олександр» в особі директора ОСОБА_1 (орендар) 01 лютого 2001 року укладено договір оренди №17-5113179/2001-8 (т.1 а.с.87-92), за умовами якого з метою підвищення ефективності використання майна орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування терміном 5 років автопавільйон площею 177,3 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1, для використання під станцію технічного обслуговування автомашин (п.1.1).

Додатками до вищевказаного договору є розрахунок платежів за використання приміщень підприємства «Курорттеплоенерго» по АДРЕСА_1 ПП «Олександр» (т.1 а.с.93) та акт приймання-передачі нежитлових приміщень автопавільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.94).

Як вбачається з акту приймання-передачі з оренди нежитлових приміщень (окремих інвентарних об'єктів) від 01.11.2003 року (т.1 а.с.95) орендар ПП «Олександр» передає, а орендодавець ДП «Клінічний санаторій ім.Пирогова» «Укрпрофоздоровниця» приймає з оренди нежитлові приміщення загальною площею 177,3 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору оренди №17-5113179/2001-8 від 01 лютого 2001 року та заяви орендаря (т.1 а.с.96) про припинення дії договору оренди.

При цьому, згідно рішення №Р2-19 від 31 жовтня 2002 року (т.1 а.с.97) закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» прийнято рішення вважати доцільним реорганізувати філію дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Підприємство «Курорттеплоенерго» шляхом приєднання до філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Клінічний санаторій ім.Пирогова», активи та пасиви філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Підприємство «Курорттеплоенерго» передано на баланс філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Клінічний санаторій ім.Пирогова».

Рішенням загальних зборів закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» №3/8 від 22 січня 2003 року (т.1 а.с.98) вирішено реорганізувати філію дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Підприємство «Курорттеплоенерго» шляхом приєднання до філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Клінічний санаторій ім.Пирогова», активи та пасиви філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Підприємство «Курорттеплоенерго» передано на баланс філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - «Клінічний санаторій ім.Пирогова».

Згідно акту №2 від 22 грудня 2002 року (т.1 а.с.99) здійснено передачу основних фондів СТО-І, розташованого по АДРЕСА_1 від підприємства «Курорттеплоенерго» - філії Одеського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» санаторію ім.Пирогова.

Таким чином, з вищенаведеного судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 знаходяться нежитлові приміщення СТО, які перебувають на балансі у дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця».

Вищевказане також встановлене рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року по справі №815/2518/17 (т.1 а.с.115-120), яке залишено в силі постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року (т.1 а.с.121-127).

Так, вказаним рішенням від 10.01.2018 року по справі №815/2518/17 позовні вимоги задоволено частково. Визнано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт Серії ОД №80 від 25.07.2016 року та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до I-III категорії складності Серії ОД №98 від 28.07.2016 року протиправними. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім цього рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.11.2014 року по справі № 2-3077/08 (т.1 а.с.100-107) було скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2008 року (т.1 а.с.108-114), яким було визнано за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення станції технічного обслуговування автомобілів загальною площею 199,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Суд апеляційної інстанції в своєму рішенні встановив, що свідоцтво про право власності на спільне приміщення ОСОБА_1 не видавалось. Під документом, що підтверджує, на його думку, його право власності на предмет спору він назвав акт про прийняття споруди в експлуатацію. Однак як вбачається з матеріалів справи, дані про складання такого акту відсутні, як відсутні докази на підтвердження самого факту складання такого акту. Також судом встановлено, що спірна будівля числиться на балансі ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» на підставі акту прийому-передачі СТО-1 за 2002 рік.

25 липня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт серії ОД № 80 (т.1 а.с.204-206) ОСОБА_1 (замовник) щодо будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1, яке належить до ІІІ категорії складності.

28 липня 2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності серії ОД №98 (т.1 а.с.199-203) ОСОБА_1 (замовник), а саме будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямовання на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Приписами ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (ч.1). Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації (ч.2). Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (ч.8).

Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (ч.1). Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (ч.10) (у редакції, чинній на момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт).

Приписами ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на час проведення позапланової перевірки) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.1).

Відповідно до п. 1, п.10 Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 27.04.2016 року № 579-VII, управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради створено з метою здійснення архітектурно-будівельного контролю на території м. Одеси та відповідно до покладених на нього завдань управління: надає, отримує, реєструє, повертає документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовляє у видачі таких документів, анулює їх, скасовує їх реєстрацію; приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об'єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків); подає Держархбудінспекції інформацію, необхідну для внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів; здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації щодо об'єктів, розташованих у межах відповідних населених пунктів…

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено в Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі Порядок № 553 в редакції на час проведення перевірки).

Відповідно до Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_9, у присутності замовника ОСОБА_1, на підставі наказу в.о. начальника Управління ДАБК Одеської міської ради №01-13/251ДАБК від 29.06.2016 року (т.1 а.с.156) та направлення для проведення перевірки планового (позапланового) заходу №001060 від 06.10.2017 року (т.1 а.с.157), у період з 06.10.2017 року по 10.10.2017 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавств у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатами якого складено акт №001060 (т.1 а.с.158-166).

Так, у вказаному акті встановлено порушення ОСОБА_1 пп.5 п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1817-VIII, а саме що під час виїзду на місце 06.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 розміщено будівлі станції технічного обслуговування автомобілів, яке експлуатується, шляхом здачі будівлі в оренду. Згідно з наявними та наданими документами встановлено, що на підставі договору оренди землі від 07.07.2011 року, засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за номером 2085 та зареєстрованим в Управлінні Держкомзему у м. Одесі за №00063 від 24.08.2011 року, земельна ділянка загальною площею 275 кв. м. передана в оренду строком на 5 років ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення станції технічного обслуговування автомобілів. ОСОБА_1 наданий технічний паспорт виготовлений КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 15.12.2011 року згідно якого станція технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 складається з однієї будівлі загальною площею 199.9 кв.м. з чотирма основними приміщеннями, а саме 2 бокси: №1- 44 кв.м. №2- 98.6 кв.м. 2 мийки: №8- 12.9 кв.м., №9- 14.0 кв.м. та підвалом.

В акті вказано, що згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстрована декларація № ОД80 про початок виконання будівельних робіт з будівництво будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 25.07.2016 року та декларація № ОД98 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 28.07.2016 року.

Згідно декларації № ОД80 про початок виконання будівельних робіт з будівництво будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 25.07.2016 року: замовник будівництва - ОСОБА_1; вид будівництва - будівництво будівлі СТО; проектна документація розроблена TOB «ЛIHKKОP». ; експертиза проекту проведена ТОВ «Укрбудтехекспертиза» в Одеській області, ; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-11/4523 від 22.11.2013 року; земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року. На момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт договір оренди землі не був чинним (втратив свою чинність з 08.04.2011 року в зв'язку з тим, що відповідно п.3.1 договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року договір укладено терміном на 5 (п'ять) років, з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року № 611-VІ. Враховуючи наявні документи та факт виконання будівельних робіт, відповідно до вказаних норм будівельного законодавства, даний об'єкт вважається самочинним. Таким чином, за результатами проведеної перевірки, встановлено, що гр. ОСОБА_1 в декларації про початок виконання будівельних робіт будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 надані недостовірні дані, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом

В акті зазначено, що згідно декларації № ОД98 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності з будівництво будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 від 28.07.2016 року: замовник будівництва - ОСОБА_1; вид будівництва - будівництво будівлі СТО; проектна документація розроблена TOB «ЛIHKKОP». ; експертиза проекту проведена ТОВ «Укрбудтехекспертиза» в Одеській області, ; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-11/4523 від 22.11.2013 року; земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року; інформація про дозвільні документи - декларація про початок виконання будівельних робіт № ОД 80 від 25.07.2016 року. На момент реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта договір оренди землі не був чинним (втратив свою чинність з 08.04.2011 року в зв'язку з тим, що відповідно п.3.1 договору оренди землі № б/н від 07.07.2011 року договір укладено терміном на 5 (п'ять) років, з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року № 611-VІ. Таким чином, за результатами проведеної перевірки, встановлено, що гр. ОСОБА_1 в декларації про готовність до експлуатації об'єкта будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1 надані недостовірні дані, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

На підставі вищевказаного акту перевірки Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 10 жовтня 2017 року було складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким позивача зобов'язано усунути порушення у термін до 10.11.2017 року у відповідності до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (т.1 а.с.190-192).

Також Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі висновків вищевказаного акта 13 жовтня 2017 року було прийнято наказ №01-13/375ДАБК про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД80 від 25.07.2016 року (т.1 а.с.198) та наказ №01-13/376ДАБК про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД98 від 28.07.2016 року (т.1 а.с.197).

Суд зазначає, що відповідачем у наказі №01-13/376ДАБК від 13.10.2017 року допущено технічну описку у одній цифрі номеру декларації №ОД98 від 28.07.2016 року, проте враховуючи зміст наказу, а також те, що сторонами не оспорюється факт, що наказ №01-13/376ДАБК від 13.10.2017 року стосується саме декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності серії ОД №98 від 28.07.2016 року, суд не вважає цю описку підставою для скасування даного наказу.

Згідно положень Кодексу адміністративного судочинства розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9). Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.76). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1, ч.2 ст. 77).

З досліджених в судовому засіданні належних доказів (декларацій, припису та акту перевірки) судом встановлено, що позивачем при подачі декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта внесено недостовірні дані щодо інформації про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою: договір оренди землі б/н від 07.07.2011 року, кадастровий номер НОМЕР_2.

Так, територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) 07 липня 2011 року укладено договір оренди землі (т.1 а.с.21-25, 176-180), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0275 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування нежилого приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору (т.1 а.с.181). На земельній ділянці розташоване нежиле приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, яке належить ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2008 року, справа №2-3077/08, право власності зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 19.08.2009 року в книзі 89неж-107 за номером запису 3607 (п.2.2).

Згідно п.3.1 вищевказаного договору, його укладено терміном на 5 (п'ять) років з дати прийняття рішення Одеської міської ради від 08.04.2011 року №611-VI, до початку реалізації планувальних рішень району, для експлуатації та обслуговування нежилого приміщення станції технічного обслуговування автомобілів. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.3.2).

Вказаний договір зареєстровано приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 в реєстрі за №2085 та зареєстровано в Управлінні Держкомзему у місті Одеса за №00063.

Згідно ч.1 ст.401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Частина 2 статті 403 ЦК України визначає, що сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

Стаття 792 ЦК України встановлює, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч.ч.1,5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми законодавства та зміст договору суд приходить до висновку, що строк дії договору оренди землі становить 5 років, який відліковується з 08.04.2011 року (згідно п.3.1 договору) та сплив 09.04.2016 року.

При цьому твердження позивача, що строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності є необґрунтованим, оскільки законодавством передбачено, що не строк дії договору починається, а право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Окрім цього, як вбачається з листа департаменту комунальної власності Одеської міської ради №01-26/Б-34-146/2 від 07.10.2016 року ОСОБА_1, на його звернення від 02.08.2016 року №34-Б-713/2 стосовно поновлення договору оренди землі повідомлено, що питання щодо продовження договору оренди землі буде вирішено після вирішення справи №520/12197/15-ц.

Суд зазначає, що позивачем в порушення умов договору оренди землі заяву про продовження строку його дії було надано лише 02.08.2016 року, тобто після закінчення строку дії договору.

Суд не приймає до уваги надану позивачем пропозицію Одеського міського управління земельних ресурсів №01-25/3598-04 від 07.11.2011 року (т.1 а.с.251), оскільки відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Позивачем до суду не надано доказів на підтвердження укладання позивачем та Одеською міською радою додаткової угоди до договору оренди землі від 07.07.2011 року, що термін дії вказаного договору до 02.08.2016 року.

Окрім цього судом встановлено, що вищевказаний договір оренди землі укладений Одеською міською радою з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в той час як спірні декларації були подані фізичною особою ОСОБА_1.

Також, як вбачається з договору оренди землі, така надана позивачу для експлуатації та обслуговування нежилого приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а не для будівництва на вказаній земельній ділянці нових об'єктів нерухомості.

Третьою особою у поясненнях та у судових засіданнях зазначалось, що позивачем у спірних деклараціях зазначено недостовірні дані щодо експертизи проекту будівництва, а саме що у деклараціях вказано код ЄДДРПОУ ТОВ «УКРБУДТЕХЕКСПЕРТИЗА» в Одеській області, , при цьому жодна юридична особа за кодом « 39387817» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня.

Відповідно до ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість прийнятих Управлінням державного архітектурного будівельного контролю Одеської міської ради наказів № 01-13/375ДАБК та № 01-13/376ДАБК та припису від 10.10.2017 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про: визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил №561/17 від 10.10.2017 року, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнання протиправним та скасування наказу Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/375 від 13.10.2017 року про скасування декларації №ОД 80 від 25.07.2016 року про початок виконання будівельних робіт з будівництва будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_1; визнання протиправним та скасування наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/376 від 13.10.2017 року про скасування декларації № ОД 98 від 28.07.2016 року про готовність до експлуатації об'єкта за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1).

Відповідач - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м.Одеса, 65009, ).

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - дочірнє підприємство «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» (курорт «Куяльник», м.Одеса, 65051, ).

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2019 року.

Суддя О.А. Вовченко

.