Справа № 640/21069/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства молоді та спорту України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства молоді та спорту України, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства молоді та спорту України №44-к/тр від 09.02.2017 року про звільнення ОСОБА_2;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства молоді та спорту України №92-к/тр від 27.03.2017 року про звільнення ОСОБА_2;

- зобов'язати Міністерство молоді та спорту України поновити ОСОБА_2 на попередній роботі про що видати відповідний наказ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у справі № 826/14736/18 та у справі № 640/21069/18 зазначено різні підстави, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, що виключає можливість застосування положень п. 3 ч.1 ст.240 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває адміністративна справа №826/14736/18 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства молоді та спорту України про визнання протиправним та скасування наказу № 92-к/тр від 27.03.2017 року про звільнення ОСОБА_2 та зобов'язання вчинити певні дії, тобто справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

Згідно з частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 3 частини першої статті 240 КАС передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Як зазначалось вище та вбачається із змісту позовної заяви у справі № 640/21069/18 позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства молоді та спорту України №44-к/тр від 09.02.2017 року про звільнення ОСОБА_2; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства молоді та спорту України №92-к/тр від 27.03.2017 року про звільнення ОСОБА_2; зобов'язати Міністерство молоді та спорту України поновити ОСОБА_2 на попередній роботі про що видати відповідний наказ.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що під час її звільнення відповідачем були допущені порушення процедури передбаченої трудовим законодавством при скороченні штату.

Водночас, у справі №826/14736/18 ОСОБА_2 просила суд: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства молоді та спорту України № 92-к/тр від 27.03.2017 про звільнення ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1); визнати недійсним запис № 40 в трудовій книжці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про її звільнення та зобов'язати відповідальну посадову особу Міністерства молоді та спорту України () внести про це запис до трудової книжки ОСОБА_2; зобов'язати Міністерство молоді та спорту України () видати наказ про звільнення 22.05.2017 ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), про що внести відповідний запис до її трудової книжки; зобов'язати Міністерство молоді та спорту України () виплатити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середній заробіток за час її вимушеного прогулу в розмірі 11 795 гривень 76 копійок.

В даній справі позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем допущено порушення трудового законодавства при видачі трудової книжки із затримкою.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, не з'ясував підстави вказаних позовів та не навів належного мотивування щодо того, з чого виходив, роблячи висновки, що предмет та підстави в цих справах є однаковими, що свідчить про те, що окружним адміністративним судом неповно з'ясовано обставини справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Адміністративний суд керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

В пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007р. Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (див. рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994р.). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії" від 13.05.1980р.). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (cf. «Дюлоранс проти Франції», п.34553/97, п.33, від 21.03.2000р.; «Донадзе проти Грузії», n 74644/01, пп.32 et 35, від 07.03.2006р.).

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 11.04.2019 року.