Справа № 400/523/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.

№ 400/523/19

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКСЕЛЬ-ГРУПП", вул. Корабельна, 5, м. Київ 80, 04080

до відповідача:

Миколаївської митниці ДФС, вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017

про:

визнання протиправним та скасування рішення від 18.02.2019 № UA504000/2019/000143/2,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКСЕЛЬ-ГРУПП", звернувся до адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів визнання протиправним та скасування рішення від 18.02.2019 № UA504000/2019/000143/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позов необхідно задовольнити, оскільки позивачем надано відповідачу вичерпний перелік наявних документів, що дозволяють використовувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів. Відповідач протиправно скоригував митну вартість із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуваним рішенням правомірно визначено митну вартість імпортованих товарів із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості товарів - резервним. Митна вартість грунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) на рівні 190.13 доларів США/шт.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Основний вид діяльності ТОВ «Іксель - групп» - КВЕД 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (зокрема автомобільними шинами).

04.07.2017 між ТОВ «Іксель - групп» та SHAN DONG KAIXUAN RUBBER CO.,LTD (продавець) укладено контракт на поставку шин № SO 1706349.

Пунктом 2.1 контракту передбачено, що загальна вартість контракту складається з сум усіх інвойсів по кожній поставленій партії товару.

Відповідно до комерційного інвойсу від 08.11.2018, загальна вартість поставленого товару складає 34 430,00 доларів США.

13.02.2019 позивачем задекларовано за електронною митною декларацією № UA 504180/2019/000877 товар, що надійшов від продавця за зазначеним контрактом (загальна сума товару - 34 430,0 доларів США). Вартість товару по рядку 22 митній декларації визначено за ціною договору та інвойсу в сумі 929 868,02 грн. (34 430,0 доларів США за офіційним курсом Нацбанку України на дату митного оформлення).

Для підтвердження митної вартості позивачем разом із електронним декларуванням надано пакет документів: зовнішньоекономічний контракт від 04.07.2017 № SOI 706349, додаткова угода № 3 від 10.10.2017, додаткова угода № 4 від 11.10.2017, прайс-лист від 08.11.2018, комерційний інвойс на 34 430,00 доларів США від 08.11.2018, витяги з сайту виробника про ТТХ шин, пакувальний лист від 08.11.2018, експортна митна декларація товарів Китайської народної республіки з перекладом, свідоцтво про реєстрацію товарного знаку CONSTANCY (марка шин) з перекладом, лист-дозвіл на використання товарного знаку, угода між виробником і власником товарного знаку, платіжне доручення від 24.01.2019 на суму 24 117,00 доларів США, платіжне доручення від 13.12.2018 на суму 10 314,0 доларів CШA, страховий поліс, коносамент (Bill of lading), сертифікат про походження товару (Original).

15.02.2019 відповідачем направлено позивачу електронне повідомлення, у якому зазначено, що документи, подані позивачем до митниці, містять розбіжності, а саме: розбіжності у сумі платіжного документа з п. 2.4 щодо сплати товару (термін 5днів); прайс-лист від 08.11.2018 без терміну дії та умов поставки товару; відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Цим же повідомленням відповідач запропонував надати: 1) виписку з бухгалтерської документації щодо сплати, 2) каталоги, специфікації виробника товару, 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

18.02.2019 позивач листом № 18/02-1 надав відповідь, в якій зазначив, що розбіжності по сплаті коштів за товар ніяк не впливають на числові значення складової митної вартості; наявність у прайс - листі терміну дії та умов поставки товару не передбачено законодавством, а їх відсутність не робить такий прайс - лист недійсним. Також позивач повідомив, що виписки з бухгалтерської документації щодо сплати (платіжні доручення) надавалися позивачем в ході процедури митного оформлення (про їх наявність також зазначено у картці відмови, складеної відповідачем) Каталоги, специфікації виробника товару також були надані відповідачу в ході митного оформлення. Надавати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями позивача не зобов'язує чинне законодавство. Більш того, їх відсутність не впливає на визначення цін товару за ціною договору.

18.02.2019 відповідачем прийнято рішення про корегування митної вартості товарів № UA504000/2019/000143/2, якою скориговано митну вартість товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - за резервним методом та визначено іншу вартість товару на рівні 47 532,50 доларів США.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.

Позивач та його контрагент встановили у контракті, що загальна вартість контракту складається з сум усіх інвойсів по кожній поставленій партії товару.

Відповідно до ст. ст. 189,190 Господарського Кодексу ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Таким чином суб’єкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору.

Аналіз норм Митного Кодексу України дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов’язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Позивач надав митниці всі документи, які були у нього в наявності. Розбіжностей у документах, наданих позивачем для митного оформлення, щодо вартості товарів немає. Розмір цін за одиницю товару до контракту відповідає розміру цін у інвойсах. Надані позивачем документи також не містять ознак підробки, тому правових підстав для коригування митної вартості у відповідача немає.

За таких обставин, позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКСЕЛЬ-ГРУПП" (вул. Корабельна, 5, м. Київ 80, 04080 ідентифікаційний код 39335777) до Миколаївськаої митниці ДФС ( вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017 ідентифікаційний код 39536431) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 18.02.2019 № UA504000/2019/000143/2.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС ( вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017 ідентифікаційний код 39536431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКСЕЛЬ-ГРУПП" ( вул. Корабельна, 5, м. Київ 80, 04080 ідентифікаційний код 39335777) судовий збір у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одну гривню), сплачений платіжним дорученням № 196 від 21.02.2019.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду – 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження – 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко