Справа № 2040/6971/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р.Справа № 2040/6971/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "СПЕЦТЕХНІКА" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018, суддя Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 09.11.18 по справі № 2040/6971/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "СПЕЦТЕХНІКА"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "СПЕЦТЕХНІКА", звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 5612 від 03.08.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 по справі № 2040/6971/18 позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі.

Позивач у доводах апеляційної скарги вказує на те, що на запит відповідача товариством подано своєчасно та в повному обсязі відповідь разом з документами. Зауважень щодо повноти отриманих пояснень та їх документальних підтверджень відповідачем не повідомлялось.

Відповідач надіслав до суду відзив, відповідно до якого проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Зазначив, що на запит податкового органу позивачем надано письмові пояснення та документи не в повному обсязі, що слугувало підставою для прийняття наказу про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, пояснення учасників справи, що оскаржується, апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на адресу позивача ГУ ДФС у Харківській області направлено запит про надання інформації та її документальне підтвердження від 30.05.2018 № 22107/10/20-40-14-21-16, за фактами, що свідчать про допущення ТОВ "Торговий будинок "СПЕЦТЕХНІКА" порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198 ПК України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту за звітний період декларування ПДВ листопад 2015 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "МАЛЬТА-Х", грудень 2015 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Рейлтек", грудень 2015 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "СХІД-ОПТ ТОРГ", виходячи з наявної податкової інформації відносно зазначених контрагентів позивача ( а.с.19-21).

На вказаний запит контролюючого органу позивачем листом від 22.06.2018 року № 1/06-18 надано письмові пояснення з доказами, перелік яких вказано в листі ( а.с.22-27).

Таким чином, як вказував позивач, ним було виконано запит відповідача у повному обсязі.

На підставі п.п 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61, п.п.62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78, ст.79, п. 82.2 ст. 82 ПК України, заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області винесено наказ від 03.08.2018р. №5612 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ під час господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ "МАЛЬТА-Х" за листопад 2015 року, ТОВ "Рейлтек" за грудень 2015 року, ТОВ "СХІД-ОПТ ТОРГ" за грудень 2015 року та подальшого ланцюгу постачання з 10 вересня 2018 року тривалістю 5 робочих днів ( а.с.9-10).

Підставою складання вказаного наказу слугувало ненадання у запитуваному обсязі пояснень та документального підтвердження на вищевказаний запит контролюючого органу, що виразилось, як вказував у судовому засіданні представник відповідача, у тому, що позивачем не надано затребувані документи в повному обсязі, в контексті ненадання затвердженого керівником підприємства кола підписантів на здійснення господарських операцій, розрахункових документів, переліків основних фондів, чисельності персоналу з поясненнями щодо достатності трудових ресурсів та їх кваліфікації та спеціалізації.

Вказаний наказ разом з повідомленнями про дату початку та місце проведення перевірки та про дату та місце підписання акту перевірки направлено позивачеві листом від 08.08.2018 року та отримано ним 13.08.2018 року ( а.с.8а,11-12, 82).

Позивач, не погодившись з наказом відповідача від 03.08.2018 №5612, звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ є правомірним, прийнятий за наявності підстав, передбачених ст. 78 ПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок призначення документальних позапланових перевірок регламентовано положеннями статті 78 Податкового кодексу України, в якій визначено виключні підстави для проведення такої перевірки.

Зі змісту оскаржуваного наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області вбачається, що документальну позапланову невиїзну перевірку Підприємства призначено на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, тобто у зв'язку з отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Як встановлено судом першої інстанції, на адресу позивача ГУ ДФС у Харківській області направлено запит про надання інформації та її документальне підтвердження від 30.05.2018 року № 22107/10/20-40-14-21-16, за фактами, що свідчать про допущення ТОВ "Торговий будинок "СПЕЦТЕХНІКА" порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198 ПК України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту за звітний період декларування ПДВ листопад 2015 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "МАЛЬТА-Х", грудень 2015 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Рейлтек", грудень 2015 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "СХІД-ОПТ ТОРГ", виходячи з наявної податкової інформації відносно зазначених контрагентів позивача (а.с.19-21).

На вказаний запит контролюючого органу позивач листом від 22.06.2018 року № 1/06-18 надано письмові пояснення з доказами, перелік яких вказано в листі ( а.с.22-27).

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Як зазначено у пункті 79.1 зазначеної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.

У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

В свою чергу, невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

ОСОБА_1 правозастосування відповідає висновку Верховного Суду України, викладену ним у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14.

Вирішуючи спір у даній справі, колегією суддів досліджено зміст і перелік запитуваної Інспекцією інформації та досліджено зміст пояснень Товариства і перелік наданих ним документів на вимогу контролюючого органу, з яких встановлено наступне.

Так, ГУ ДФС у Харківській області у складеному запиті зазначено контрагентів, період - грудень 2015 року та перелік документів, які слід надати товариству.

Водночас, позивач листом від 22.06.2018 року надав контролюючому органу відповідь, в якій зазначив, що ТОВ "ТБ "СПЕЦТЕХНІКА" з 2 кварталу 2016 року не має штатних працівників на підприємстві, але щодо запитуваної інформації за грудень 2015 року по переліку осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням ) грошових коштів і документів, товарно- матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна позивачем відповіді не надано. Переліку працівників, штатного розпису позивач до відповіді на запит також не надав.

В судовому засіданні представник позивача не заперечувала проти того, що в цій частині запит контролюючого органу товариством не виконано, пояснюючи це тим, що директор підприємства вважав за необхідне надати інформацію, яка стосується періоду з 2 кварталу 2016 року, оскільки з цього періоду підприємством не здійснюється діяльність та станом на дату складання пояснень товариство не має штатних працівників.

Перевіряючи дотримання контролюючим органом порядку оцінки пояснень і їх документального підтвердження, судом апеляційної інстанції досліджені пояснення та документи, які надані позивачем на запит контролюючого органу, а також результати проведеної перевірки.

Так, судом встановлено, що позивачем надано копії видаткових накладних, які підписані іншими особами, ніж директор ТОВ "ТБ "СПЕЦТЕХНІКА", але відомостей про перебування вказаних осіб у трудових відносинах з товариством, переліку цих осіб, документів, за якими надано їм дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно- матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна, позивачем відповіді не надано.

Таким чином, колегія суддів, з урахуванням досліджених документів та пояснень, приходить до висновку, що надані позивачем пояснення на запит не обґрунтовані та документально не підтверджені, у зв'язку з чим у контролюючого органу були достатні підстави для прийняття наказу про призначення перевірки.

Вказані дії відповідача в повній мірі відповідають приписам підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки позивачем не надано документи з переліку та за період, які зазначені у запиті, у зв'язку з чим підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні.

Колегія суддів, зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що у звязку із проведенням перевірки оскаржуваний наказ вичерпав свою дію та не може бути скасовано є безпідставними, оскільки згідно наведених норм податкового законодавства та Кодексу адміністративного судочинства України право на судовий захист повязане із самою протиправністю оскаржуваного рішення, і не ставиться в залежність від наслідків його реалізації, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14 та у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 по справі № 812/602/17.

Проте, вказане не вплинуло на правомірність висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень, закріплених частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, та в межах повноважень і у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "СПЕЦТЕХНІКА" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 по справі № 2040/6971/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 18.04.2019 року