Справа № 810/3680/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3680/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Пухівської сільської ради Броварського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року (справу розглянуто у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого сільського господарства площею 0, 25 га. по вул. Набережній в с. Пухівка Броварського району Київської області від 27.06.2018 № 1016-ХХVІІ-VІІ;

- зобов'язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати гр. ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства, площею 0, 25 га. в с. Пухівка по вул. Набережній, згідно графічного матеріалу, в порядку та спосіб передбачений ст. 118 ЗК України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 31.05.2018 року позивачка звернулася до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області з клопотанням про надання їй дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого сільського господарства площею 0, 25 га. по вул. Набережній в с. Пухівка Броварського району Київської області.

До зазначеного клопотання позивачем було додано копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, графічний матеріал: викопіювання з кадастрової карти з бажаним місцем розташування земельної ділянки.

Рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 27.06.2018 № 1016-ХХVІІ-VІІ позивачці відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, оскільки зазначена на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села відноситься до земель, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування та земель загального користування, які не можуть передаватися у приватну власність громадян та у зв'язку з відсутністю розробленого плану зонування та детального плану територій.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що рішення Пухівського сільської ради Броварського району Київської області від 27.06.2018 № 1016-ХХVІІ-VІІ про відмову у наданні дозволу ОСОБА_3. на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства у селі Пухівка по вулиці Набережній не ґрунтується на вимогах закону та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб'єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17, 27 березня 2018 у справі №463/3375/15-а.

Так, системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень, зокрема, органу місцевого самоврядування відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2018 року позивачка звернулася до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області з клопотанням про надання їй дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого сільського господарства площею 0, 25 га. по вул. Набережній в с. Пухівка Броварського району Київської області.

27.06.2018 рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від № 1016-ХХVІІ-VІІ позивачці відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, оскільки зазначена на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села відноситься до земель, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування та земель загального користування, які не можуть передаватися у приватну власність громадян та у зв'язку з відсутністю розробленого плану зонування та детального плану територій.

На підтвердження зазначеного, апелянтом надано рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області «Про надання дозволу на виготовлення нового генерального плану села Пухівка, рішення «Про затвердження генерального плану с. Пухівка», рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність Пухівській сільській раді», генеральний план с. Пухівка, викопіювання з генерального плану с. Пухівка.

Так, колегія суддів звертає увагу, що така підстава відмови, як невідповідність місця розташування об'єкта вимогам генеральних планів населених пунктів чітко передбачена статтею 118 Земельного кодексу України, та доведена апелянтом під час апеляційного розгляду належними та допустимими доказами у відповідності до частини другої ст. 77 КАС України.

Згідно частини восьмої ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. В апеляційній скарзі відповідач пояснив, що не був присутній у судовому засіданні та дізнався про розгляд справи з моменту отримання оскаржуваного рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року.

Отже, з огляду на ті обставини, що відповідачем доведено, що вказана на картографічному матеріалі позивачем земельна ділянка, згідно Генерального плану села, відноситься до земель загального користування, колегія суддів заперечує висновок суду першої інстанції та вважає, що відмова Пухівської сільської ради Броварського району Київської області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі того, що вказана на картографічному матеріалі земельна ділянка згідно Генерального плану села відноситься до земель загального користування є правомірною та такою, що відповідає статті 118 Земельного кодексу України.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області надати гр. ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства, площею 0, 25 га. в с. Пухівка по вул. Набережній, згідно графічного матеріалу, в порядку та спосіб передбачений ст. 118 ЗК України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, вбачається, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

При цьому, зазначена позовна вимога є саме втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції, задовольняючи відповідну позовну вимогу, перебрав на себе функції суб'єкта владних повноважень щодо надання оцінки відповідним обставинам та прийняття певного рішення, яке відноситься виключно до компетенції відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Пухівської сільської ради Броварського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 17.04.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В.Безименна,

А.Ю. Кучма