Справа № 2а-5474/09/2670
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2009-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09.09.2009 р. 15:50 год № 2а-5474/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кишинського М.І. при секретарі судового засідання Попадин О.Б. у відкритому судовому засіданні вирішив адміністративну справу

за позовом

Державного підприємства Завод 410 Цивільної авіації

до

Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві

про

визнання нечинним рішення

На підставі ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 09.09.2009 р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання нечинним рішення державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві № 81 від 10 грудня 2008 р. та таким, що підлягає скасуванню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до 2008 року Головне управління з питань цінової політики КМДА надавало заводу дозвіл самостійно встановлювати тарифи на теплову енергію з урахуванням змін цін на газ, електроенергію та зростання мінімальної заробітної плати до затвердження мінімального тарифу. З 01.01.2008 р. позивачу було відмовлено самостійно встановлювати ціни. Оскільки тарифи Головним управлінням з питань цінової політики КМДА не своєчасно затверджувались, така обставина не давала змоги своєчасно розраховуватись за спожитий газ, електроенергію та скоригувати ціни для споживачів. У період з 30.09.08 р. по 17.10.08 р. позивачем були складені двосторонні акти коригування цін за виконання роботи між підприємством позивача та споживачами теплової енергії, в яких узгоджувалась вартість теплової енергії за період січень –квітень 2008 року згідно з затвердженим тарифом в розмірі 196,04 грн. без ПДВ, але у зв’язку з тим, що ці акти були передані в двох екземплярах на розгляд та затвердження споживачам, завод не зміг їх надати державним інспекторам безпосередньо в момент перевірки. Всі акти були погоджені та підписані станом на 01.10.2008 р. з усіма споживачами, а сума в розмірі 86115,35 грн. була зарахована споживачам в рахунок майбутніх платежів (як аванс) за теплопостачання, що відповідає умовам договорів із споживачами. Таким чином, ціни були приведені у відповідність, а тому застосування штрафних санкцій вважає неправомірним.

Відповідач позов не визнав. В своїх запереченнях проти позовних вимог посилався на порушення позивачем розпорядження КМДА від 08.02.2007 р. № 111 «Про затвердження тарифів на теплову енергію», в результаті чого підприємством необґрунтовано було отримано виручки на суму 86115,32 грн. Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд –

встановив:

Державною інспекцією з контролю за цінами в місті Києві у період з 23 жовтня 2008 року по 11 листопада 2008 року (закінчена 04 грудня 2008 року) проводилась перевірка Державного підприємства заводу 410 ЦА з питань додержання державної дисципліни цін при встановленні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги.

Про результати перевірки складено Акт № 214 від 04 грудня 2008 року.

Перевіркою встановлено, що ДП заводу 410 ЦА в порушення розпорядження КМДА від 08.02.2007 р. № 111 «Про затвердження тарифів на теплову енергію»при розрахунках із споживачами теплової енергії за відпущену теплову енергію застосовувало вільний тариф у розмірі 252,87 грн. за 1 Гкал. без ПДВ при запровадженні державного регулювання тарифів на теплову енергію у розмірі 196,04 грн/Гкал. без ПДВ. Завищення тарифу за теплову енергію ДП заводу 410 ЦА становило 56,83 грн./Гкал. без ПДВ. Внаслідок застосування вільних тарифів підприємством необґрунтовано отримана виручка у розмірі 86115,32 грн. з ПДВ.

На підставі Акту перевірки № 214 від 04 грудня 2008 року Державна інспекція з контролю за цінами в м. Києві винесла рішення № 81 від 10 грудня 2008 року, згідно якого до ДП заводу 410 ЦА застосувала економічні санкції, а саме: вилучення в доход бюджету суми 258345,96 грн.

Оцінивши надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у зв’язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання теплової енергії, безпечною експлуатацією теплоенергетичного обладнання та безпечним виконанням робіт на об’єктах у сфері теплопостачання врегульовані Законом України «Про теплопостачання»№ 2633-IV від 2 червня 2005 року.

Відповідно до ст. 13 цього Закону встановлення для відповідної територіальної громади в порядку і в межах визначених законодавством, тарифів на теплову енергію, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності, крім тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках комбінованого виробництва теплової і електричної енергії віднесено до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання.

Статтею 20 Закону України «Про теплопостачання»встановлено, що тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб’єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Розпорядженням КМДА від 08.02.2007 року № 111 «Про затвердження тарифів на теплову енергію»встановлені тарифи на теплову енергію, що виробляються котельнею державного підприємства заводу 410 Цивільної авіації за 1 Гкал. (без ПДВ): - інші споживачі –196,04 грн.

Як встановлено у судовому засіданні, визначені КМДА тарифи позивачем мали б застосовуватись з 01.01.2008 року. Проте, в порушення розпорядження КМДА № 111 від 08.02.2007 року, вартість 1 Гкал. теплової енергії, яка постачалась споживачам з 01.01.2008 р., встановлювалась підприємством самостійно і становила 252,87 грн. (без ПДВ) за 1 Гкал. теплової енергії.

Доводи позивача про те, що вартість теплової енергії зі споживачами була, відповідно до Актів коригування цін, узгоджена згідно з затвердженим тарифом в розмірі 196,04 грн. без ПДВ, а тому в своїх діях порушень позивач не вбачає, спростовуються, як вбачається з матеріалі справи, документами бухгалтерського обліку з надання послуг по постачанню теплової енергії за січень –квітень 2008 року.

Так, відповідно до договору на виробництво теплової енергії в гарячій воді від 03.01.2003 р. № 13-3юр-2003 ДП завод 410 ЦА надає послуги з постачання теплової енергії ВАТ «Українська авіаційно –торгівельна компанія «Авіапостач». Згідно з рахунком фактурою від 31.01.2008 р. № СФ-0000066 ДП завод 410 ЦА передало ВАТ «Українська авіаційно –торгівельна компанія «Авіапостач»у січні 2008 р. 158 Гкал. теплової енергії за тарифом 252,87 грн./Гкал. без ПДВ на загальну суму 39953,33 грн. без ПДВ. Завищення тарифу становить 56,83 грн./Гкал. (252,87 грн./Гкал. –196,04 грн./Гкал.) без ПДВ. Сума завищення становить 10774,97 грн. з ПДВ (158 Гкал. х 56,83 грн./Гкал.) х 1,2.

Як було в судовому засіданні доведено відповідачем, аналогічні порушення встановлені при розрахунках за теплову енергію з іншими споживачами.

Всього сума необґрунтовано нарахованої виручки у січні –квітні 2008 року становила 205185,54 грн. з ПДВ. Так, як споживач КП МА «Київ»станом на 30.10.2008 р. мало заборгованість по розрахунках за теплову енергію, то сума необґрунтовано отриманої виручки становила 86115,32 грн. з ПДВ.

Позивач, спростовуючи ці доводи відповідача, посилався на те, що сума в розмірі 86115,35 грн. була зарахована споживачам в рахунок майбутніх платежів (як аванс). Проте, в судовому засіданні встановлено, що на час перевірки були відсутні будь-які бухгалтерські документи, які б підтверджували зазначені позивачем операції.

Таким чином, відповідач, як суб’єкт владних повноважень, довів належними та допустимими доказами наявність в діях позивача порушень розпорядження КМДА від 08.02.2007 року № 111 «Про затвердження тарифів на теплову енергію», в результаті яких позивачем необґрунтовано отримано виручки на суму 86115,32 грн.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету в залежності від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Суд всебічно, повно та об’єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони –суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки до судового розгляду свідки не залучались і експертизи не проводились, судові витрати, що підлягають стягненню відсутні.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

П О С Т А Н О В И В:

У позові Державного підприємства Завод 410 Цивільної авіації до Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві про визнання нечинним та скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві № 81 від 10 грудня 2008 року відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кишинський М.І.

Повний текст постанови складено та підписано 10.09.2009 р.