Справа № 727/728/19
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/728/19
Провадження № 2-а/727/30/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в м. Чернівці, інспектора роти №1 БУПП в Чернівецькій області ОСОБА_3 та інспектора роти №1 БУПП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій і скасування рішення субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій і скасування рішення субєкта владних повноважень до відповідачів ОСОБА_2 патрульної поліції в м.Чернівці, інспектора роти №1 БУПП в Чернівецькій області ОСОБА_3 та інспектора роти №1 БУПП в Чернівецькій області ОСОБА_4, посилаючись на те, що 09.01.2019 року о 16 год. 28 хв. інспектором батальйону №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 в м.Чернівці по вул.Московської олімпіади, 6-а, було зупинено автомобіль НОМЕР_1, яким він керував, у звязку з тим, що у даного працівника поліції виникла підозра в тому, що вказаний автомобіль міг допустити дорожньо- транспортну пригоду, так як мав незначні механічні пошкодження переднього і заднього бамперу, які не перешкоджали руху автомобіля.

Вказує, що на вимогу ОСОБА_3 предявити реєстраційні документи на автомобіль він запитав у останнього чи було ним допущено будь-яке адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, на що вказаний поліцейський відповів що порушень правил дорожнього руху позивачем не було допущено, а зупинка автомобіля ним здійснювалася відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», так як на його думку, автомобіль, яким позивач на той час керував міг допустити ДТП. Позивач відповів, що всі реєстраційні документи ним будуть надані працівникам поліції у разі складання адміністративного протоколу або винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що після цього, ОСОБА_3 вказав, що у нього є підозра в тому, що позивач незаконно керує вказаним транспортним засобом та повторно запропонував предявити реєстраційні документи на автомобіль. На вказану вимогу позивач передав в руки поліцейському свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_1 та предявив посвідчення водія на своє імя. Однак, поліцейський повідомив позивачу, що він не ознайомився з посвідченням водія, хоча у останнього було достатньо часу для ознайомлення з даним документом. Позивач відповів, що передасть в руки працівнику поліції своє посвідчення водія у разі складання адміністративних матеріалів.

Разом з тим, поліцейський почав стверджувати, що у нього виникли підозри в тому, що посвідчення водія, яке позивач предявив має ознаки підробки, а також те, що позивач перебуває в стані алкогольного чи наркотичного спяніння, після чого, вказуючи на наявність в позивача ознак наркотичного спяніння, останньому було запропоновано проїхати до приміщення Чернівецького ОНД для проведення освідування. На дану пропозицію позивач погодився.

В подальшому працівниками поліції на службовому автомобілі позивача було доставлено в Чернівецький обласний наркологічний диспансер, де лікарем вказаної установи ОСОБА_5 було проведено медичний огляд щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість у позивача. Позивач вказує, що згідно акту медичного огляду від 09.01.2019 року №78 та висновку медичного огляду від 09.01.2019 року №78 в позивача ознак спяніння не виявлено, поведінка адекватна, спокійна, врівноважена, звичайна, настрій стійкий, у свідомості, мовна здатність не порушена.

Після чого, працівниками поліції позивачу було надано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №847927 від 09.01.2019 року, в якій зазначено, що вказану справу розглянуто інспектором батальйону №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4, хоча позивач вказує, що фактично розгляд справи на місці зупинки проводився інспектором батальйону №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3

В мотивувальній частині постанови зазначено, що 09.01.2019 року о 16 год. 35 хв. в м.Чернівці по вул.Московської олімпіади, 6а водій керував ТЗ, який мав явні ознаки механічного пошкодження та був зупинений на підставі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Під час перевірки водій не предявив посвідчення водія відповідної категорії для ознайомлення, чим порушив п. 2.4.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Прийняте по справі рішення постановлено застосувати до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 гривень.

З даною постановою позивач не погоджується і вважає, що вона підлягає скасуванню оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, а дії працівника вчинені в порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності, а тому є незаконними та такими, що істотно порушують право позивача на захист.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що він показував посвідчення водія поліцейському та надавав свій паспорт громадянина України, однак останній вимагав передати посвідчення водія йому в руки без достатніх на те, на думку позивача, підстав.

На основі викладеного, просить суд визнати протиправними дії інспекторів патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також скасувати постанову серії ЕАВ №847927 від 09 січня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та провадження в справі закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду не надходили. Також, від відповідачів по справі до суду надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого вказують, що поліцейський ОСОБА_3 діяв згідно вимог Закону України «Про дорожній рух» та КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений поліцейським згідно вимог ст.ст.283-285 КУпАП, позивачу були розяснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а тому просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 Також вважають, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши доводи, викладені у відзиву представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії ЕАВ №847927 від 09 січня 2019 року, що була винесена інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Як зазначено в постанові, 09.01.2019 року о 16 год. 35 хв. в м.Чернівці по вул.Московської олімпіади, 6а водій керував ТЗ, який мав явні ознаки механічного пошкодження та був зупинений на підставі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Під час перевірки водій не предявив посвідчення водія відповідної категорії для ознайомлення, чим порушив п.2.4.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (а.с.7).

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 2.1(а) Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 1 статті 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

За приписами ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Свої заперечення винуватості позивач обґрунтовує тим, що порушення Правил дорожнього руху він не допускав, посвідчення водія та документ на автомобіль предявив відповідачу для огляду з рук, а відповідач доказів його винуватості у вчиненні правопорушення не надав та справу розглянув з порушенням встановленого порядку.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

При цьому, як вбачається з наданого суду відеозапису з нагрудних бодікамер поліцейських, позивачем було предявлено для огляду власне посвідчення водія поліцейському.

При цьому, наявність у позивача посвідчення водія за викладених у постанові обставин та його предявлення позивачем для огляду поліцейському відповідач у поданому відзиві та в судовому засіданні жодним чином не заперечив, а відтак і не довів протилежного.

Отже, доводи позивача як щодо наявності у нього посвідчення водія, так і щодо його предявлення відповідачу належними та допустимими доказами по справі не спростовані.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року, згідно якої вказано на наступне: «Крім того, судом попередньої інстанції встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 9.8 «б» ПДР України, яке пред'являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України. Враховуючи наведене, висновки апеляційного суду про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред'явлення документів в т. ч. реєстраційного документу на транспортний засіб є обґрунтованими. Суд апеляційної інстанції правильно зазначив про відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.».

При цьому, в матеріалах відсутня будь-яка постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за інкриміноване йому керування транспортним засобом, у якого наявні механічні пошкодження.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій інспекторів поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мереж є компетенцією поліції (посадової особи поліції) та у разі виявлення в діях особи ознак адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, орган (посадова особа) виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, суд вважає, що при складенні постанови ЕАВ №847927 від 09 січня 2019 року відповідачі діяли у межах наданих їм повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством, а тому відсутні підстави для визнання таких дій протиправними.

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в м. Чернівці, інспектора роти №1 БУПП в Чернівецькій області ОСОБА_3 та інспектора роти №1 БУПП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій і скасування рішення субєкта владних повноважень задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ №847927 від 09 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: