Справа № 200/3097/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 р. Справа№200/3097/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

за участі третьої особи без самостійних вимог: ПраТ «МК Азовсталь»

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що, він 14 серпня 2018 року звернувся до Маріупольського об'єднаного управління ПФУ Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.11.2018 року в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах.

Рішення мотивовано тим, що загальний страховий стаж складає 29 років 03 місяці 15 днів, з них, пільговий стаж роботи складає 2 роки 08 місяців 28 днів.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає їх такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення гарантоване конституцією.

Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення №5505 від 16 листопада 2018 року про відмову в призначенні пенсії Маріупольського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області за вихідним №187/34-2/07 від 09.01.2019, яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати відповідача зарахувати до загального та пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стаж роботи ОСОБА_1, у період з 24.05.1988 по 30.06.1988 року, з 19.01.1989 по 21.04.1989 року, з 23.01.1992 року по 04.02.1993 року на шахті «Червона Зірка», з 07.05.1995 по 30.12.1996 року на шахті ВП шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит», а також період з 09.01.2007 по 14.08.2018 року на посаді горнового з десульфурації чавуну доменного, конвертерного цехів ПрАТ «МК «Азовсталь»; зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2018 року за №5502 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 01 березня 2019 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 25 березня 2019 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 20 березня 2019 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог ПрАТ «МК Азовсталь».

25 березня 2019 року суд відклав розгляд справи на 09 квітня 2019 року.

27 березня 2019 року представник відповідача надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив відмовити у задоволені позовних вимог.

04 березня 2019 року розгляд справи відкладено на 18 березня 2019 року.

15 березня 2019 року позивач надав через канцелярію суду відповідь на відзив.

04 квітня 2019 року суд представник позивача надав через канцелярію суду відповідь на відзив.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1

14.08.2018 року позивач, ОСОБА_1. звернувся до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою за №5502 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в України Донецької області від 16 листопада 2018 року за №5502 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Згідно вказаного рішення, «…до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи:

- з 09.01.2007 року по 14.08.2018 року. Згідно трудової книжки заявника, в період з 09.01.2007 року по теперішній час, він працює на посаді горнового з десульфурації чавуну доменного, конверторного цехів. Згідно Довідки ПрАТ «МК Азовсталь» №0129/к/1029, в період з 09.01.2007 року по теперішній час, заявник працює на посаді горнового. Відповідно до Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженних постановою Кабінету Міністірв України №461 від 24.06.2016 року, робота в доменому виробництві на посаді горнового з десульфурації чавуну надає право на призначення пенсії за Списком №1, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

- з 24.05.1988 по 30.06.1988 року, з 19.01.1989 по 21.04.1989, з 23.01.1992 року по 04.02.1993 року, з 07.05.1995 по 30.12.1996 року. Згідно трудової книжки заявника та довідок ВП «Управління допоміжного виробництва» ДП «Торезантрацит» в період з 24.05.1988 по 30.06.1988 року, з 19.01.1989 по 21.04.1989, з 23.01.1992 року по 04.02.1993 року, ОСОБА_1 працював на шахті «Червона Зірка». В період з 07.05.1995 по 30.12.1996 року на ВП шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит». Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно Даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємств та громадських формувань ВП «Управління допоміжного виробництва» ДП «Торезантрацит» зареєстровано за юридичною адресою 86609, Донецька обл., місто Чистякове (Торез), вул. Заводська, будинок 2; ВП шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит» розташовано за адресою 86600, Донецька обл., місто Чистякове (Торез). Згідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р, місто Торез розташовано на території тимчасово непідконтрольній українській владі. Зазначене позбавляє управління можливості здійснити перевірку достовірності відомостей відображених в Довідках відокремлених підрозділів ДП «Торезантрацит», а отже і прийняти їх до уваги при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Станом на день звернення, загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 29 років 03 місяця 15 днів, з них стаж роботи, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - 2 роки 08 місяців, 28 днів…».

За таких обставин відповідачем прийнято рішення в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відмовити у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Надаючи правову оцінку діям суб'єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» «в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України)».

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України "Права, свободи та обов'язки людини і громадянина". Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого проказу, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних часлин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуюгься або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтею 44 Закону №1058-ІУ передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-1У встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Пункт 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"від 25.11.2005 № 22-1 передбачає, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом під час розгляду справи, згідно відомостей трудової книжки позивача від 20.01.1989 року у спірний період часу працював:

- з 09.01.2007 року по 14.08.2018 року на посаді горнового десульфурації чавуну доменного, конвертерного цехів ПАТ «МК «Азовсталь»;

- з 24.05.1988 по 30.06.1988 року, на посаді гірничого робітника очисного забою 5 розряду видобуткової дільниці з повним робочим днем шахті на Торезькому виробничому об'єднанні по видобутку антрациту «Торезантрацит» №1 шахта «Червона Зірка»;

- з 19.01.1989 по 21.04.1989, на посаді підземного гірничого робітника 2 розряду (плитовим) дільниці ВМТ з повним робочим днем в шахті на Торезькому виробничому об'єднанні по видобутку антрациту «Торезантрацит» №1 шахта «Червона Зірка»;

- з 23.01.1992 року по 04.02.1993 року, на посаді підземного гірничого з ремонту гірничих вироблень 3 розряду (шляховий) дільниці ВМТ з повним робочим днем й шахті на Торезькому виробничому об'єднанні по видобутку антрациту «Торезантрацит» №1 шахта «Червона Зірка»;

- з 07.05.1995 по 30.12.1996 року, тобто період роботи на посаді підземного прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею на ВП шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит».

Для підтвердження пільгового стажу Позивачем надавалась органу Пенсійного фонду довідка з ПРАТ «МК «Азовсталь» за №0129/к/1029 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Металургійному комбінаті «Азовсталь» з 09.01.2017 року по теперішній час, виконував роботи цеху доменного (металургійне виробництво), цеху конверторному (металургійне виробництво), за професією, посадою: горнового, що передбачена статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердженого Постановою Верховної Ради України №1931-ХІ1 від 06.12.1991. Умови праці та характер виконуваної роботи не змінювався з пуску цеху.

Наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 року за №327 затверджено та надано чинність Класифікатору професій (ДК 003:2010) Національного класифікатора України.

Як зазначається в пунктах 1.2, 1.3 Наказу Держспоживстандарту України класифікатор призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб'єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників. Професійні назви робіт, які наведені у цьому класифікаторі, рекомендовано застосовувати під час утворення нових назв професій та посад у зв'язку з розвитком нових видів економічної діяльності та технологій.

Так, у Додатку А (обов'язкового) Класифікатора професій (ДК 003:2010) передбачено назви професій «Горновий доменної печі» (код КП 8121, код ЗКППТР 11699). «Горновий з десульфурації чавуну» (код КП 8121, код ЗКППТР 11697), «Горновий шахтової печі» (код КГІ 8121, код ЗКППТР 11704), «Горновий феросплавних печей» (код КП 8121. код ЗКПІГГР І 1702), «Горновий на агломерації та випалюванні» (код 8112, код ЗКППТР 11700).

Наказом Міністерства промислової політики України від 18.01.2002 за №28 затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій робітників Випуск 40 «Чорна металургія». Розділом «Доменне виробництво» передбачено професії: п. 8 «Горновий доменної печі», п. 7 «Горновий з десульфурації чавуну».

Як вище зазначалось, статтею 114 Закону №1058-ІУ визначено вид робіт, провідні професії в сфері яких надають право на призначення пенсії незалежно від віку за наявності стажу на цих роботах не менше 20 років. В якості однієї з провідних посад зазначено горнові.

Крім того, правова норма статті 114 Закону, в частині визначення права на пенсію незалежно від віку у разі відпрацювання 20 років на провідних посадах не містить посилання на певний список робіт і посад, який надає право на цей вид пенсії, на відміну від чіткого посилання на список робіт і посад, затверджений Кабінетом Міністрів України при визначенні прав на пенсію за ст. 114 Закону робітникам незалежно від віку при відпрацюванні 25 років.

Отже, період роботи позивача в якості горнового з десульфурації чавуну, яку він виконував в ПАТ «МК «Азовсталь» в період з 09.01.2007 по 14.08.2018 (дата звернення з заявою про призначення пенсії) відноситься до провідних професій «горнового» в металургійній галузі. А відтак, даний період роботи позивача надає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (20 років).

Щодо посилань відповідача у рішення про відмову в призначені пенсії на ч. 3 ст 44 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та п. 4.2 Порядку №22-1 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

При цьому суд зауважує, що право особи на отримання пенсійних виплат не може бути поставлено у залежність від можливості органів Пенсійного фонду України здійснювати ці повноваження (зокрема у зв`язку з проведенням АТО та неможливістю проведенням перевірки періодів роботи, оскільки підприємства розташовані на тимчасово окупованій території України), а тому неможливість проведення перевірки правомірності видачі довідки не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

Також, оцінюючи спірні правовідносини суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidouv. Turkey", "Cyprusv. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozerv/the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Othersv. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З врахуванням наведених обставин та норм чинного законодавства, судом було встановлено, що стаж роботи позивача (за спірний період часу) визначений у його трудовій книжці підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до приписів ст.ст.9,77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих документів, є протиправним, а тому, суд вважає позовну вимогу про скасування цього рішення обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участі третьої особи без самостійних вимог: ПраТ «МК Азовсталь» про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №5505 від 16 листопада 2018 року про відмову в призначенні пенсії, яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27 а, ) зарахувати до загального та пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стаж роботи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1) у період з 24.05.1988 по 30.06.1988 року, з 19.01.1989 по 21.04.1989 року, з 23.01.1992 року по 04.02.1993 року на шахті «Червона Зірка», з 07.05.1995 по 30.12.1996 року на шахті ВП шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит», а також період з 09.01.2007 по 14.08.2018 року на посаді горнового з десульфурації чавуну доменного, конвертерного цехів ПрАТ «МК «Азовсталь».

Зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27 а) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2018 року за №5502 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27 а, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.