Справа № 404/2304/19
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2304/19
Номер провадження 2-а/404/132/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Петренко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить визнати незаконною та скасувати постанову серії НК №691750 від 22.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Позовну заяву мотивує тим, що 22.03.2019 року дійсно рухався на автомобілі Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_1 по дорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка у напрямку з м. Знам'янка до м. Кропивницький. В населеному пункті м. Знам'янка на перехресті доріг в напрямку м. Кропивницький та м. Київ, ніби-то, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «проїзд без зупинки заборонено» та дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія), проїхав перехрестя без зупинки. Після цього, його було зупинено поліцейським, який стверджував про порушення ПДР. На зауваження, що дорожній знак 2.2 застосовується до водіїв, які повертають праворуч не реагував. Відповідно до організованого порядку проїзду вказаного перехрестя, був зобов'язаний виконати вимоги інформаційно-вказівного дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та повернути наліво або здійснити рух прямо тільки з крайньої лівої смуги, надавши при цьому перевагу в русі транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі, оскільки на вказаній смузі руху нанесена дорожня розмітка 1.20, а за 150 м. до неї встановлено знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу». Крайня права смуга відведена для здійснення повороту праворуч, при цьому розділена дорожньою розміткою 1.16.1 (острівець, що розподіляє транспортні потоки) і на з'їзді з якої встановлено, дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» зупинитись перед виїздом на головну дорогу. Саме при з'їзді зі смуги руху праворуч, яка розподілена на транспортні потоки дорожньою розміткою 1.16.1, водії зобов'язані здійснити обов'язкову зупинку на вимогу знаку 2.2, оскільки вказаний знак відділено від транспортного потоку, який рухається не праворуч, а в напрямку прямо та ліворуч. Крім того, відповідно до розділу 34 ПДР дорожня розмітка 1.21 (напис «SТОР») попереджає про наближення до розмітки 1.12, коли вона застосовується в поєднанні із знаком 2.2. В даному випадку дорожньої розмітки - напису «SТОР» на асфальтному покритті автодороги немає, а напрямку руху автомобіля нанесена дорожня розмітка 1.20 (трикутник який дублює знак другорядна дорога), яка попереджає про наближення до місця, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі. Однак, викладені заперечення, вимоги встановлених дорожніх знаків та нанесеної дорожньої розмітки якими організованого порядку проїзду перехрестя відповідачем не враховано. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а його дії були чітко керовані правилами дорожнього руху, та цілком безпечні, не наражали жодного з учасників руху на небезпеку, не доставили жодних перешкод та незручностей в русі, оскільки не порушував правила проїзду перехрестя, а виконував вимоги знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» та дорожньої розмітки 1.20 ПДР України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про скасування постанови.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 квітня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін.

На підставі ч. 2 ст. 49 КАС України, до участі в адміністративній справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач- поліцейський роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, направив до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, так як вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені у позові. Вважає, що постанова серія НК №691750 від 22.03.2019 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Як доказ по справі додав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 22.03.2019 року, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача повідомлялась належно, письмових пояснень не подали.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи ( в тому числі оглянувши відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор) , суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступного.

Згідно з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №691750 від 22 березня 2019 року, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, д. н.з. АА 6724 ТН на а/д М-12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка не виконав вимогу знаку 2.2. Проїзд без зупинки заборонено та проїхав перехрестя без зупинки, чим порушив вимоги п. 8.4 (б) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП ( а.с. 4).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно п. п. 8.4 (б) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно Правил дорожнього руху України до знаків пріоритету відноситься 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено". Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП , перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 121 КУпАП . Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, з доданого відповідачем до відзиву та переглянутому судом відеозапису, що здійснювався інспектором поліції на нагрудний відео реєстратор вбачається лише факт фіксації розгляду справи про адміністративне правопорушення, при цьому вчинення позивачем самого адміністративного правопорушення, а саме невиконання ним вимог дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено), не зафіксовано.

Водночас, встановлені судом обставини, які підтверджуються матеріалами справи, свідчать про відсутність порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а відтак і відсутність складу адміністративного правопорушення , на що посилався позивач, та підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова серії НК №691750 від 22 березня 2019 року неналежно оформлена, оскільки примірник постанови наданий відповідачем виготовлено інспектором поліції як неналежну копію, і не є читаємим ( а.с. 4), більшу частину обставин справи суд встановив, згідно інформації наданої позивачем у позові та відповідачем у відзиві на адміністративний позов.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22 березня 2019 року серії НК №691750 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків 283004274; відповідач: поліцейський роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22б, м. Кропивницький, 25030; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Ю.Бутусова, 22б, м. Кропивницький, 25030.

Повне судове рішення складено 16.04.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда