Справа № 0940/1725/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" березня 2019 р. справа № 0940/1725/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шумея М.В.,
секретаря судового засідання - Шпак М.М.,
за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Вацика Ю.Ю.,
представника відповідача - Райчука О.С.,
представника третьої особи - Слободяника С.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
25.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної гвардії України в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій з метою отримання статусу учасника бойових дій, викладене в протоколі № 24 від 24.05.2017, в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 та зобов"язати комісію Головного управління Національної гвардії України повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо надання йому статусу учасника бойових дій та прийняти рішення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке оформлене протоколом № 24 від 24.05.2017 протиправно відмовлено ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій, у зв"язку з тим, що він до проведення антитерористичної операції не залучався, у зв"язку з відсутністю правових підстав, оскільки ОСОБА_1 є іноземним громадянином, який не проходить (не проходив) військову службу в Збройних Силах України в порядку, визначеному Законом України "Про військовий обов"язок та військову службу" та не уповноважений іноземними державами відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією, тому участь ОСОБА_1 не підтверджена суб"єктом боротьби з тероризмом відповідно до вимог п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 № 413.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи з викликом сторін.
24.10.2018 Головне управління НГУ подало суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, судове засідання призначено в режимі відеоконференції.
09.01.2019 в судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 клопотання представника відповідача задоволено, залучено до участі у справі Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України належним чином завірені копії документів: наказів про розформування добровольчого батальйону " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та про його входження до складу Національної гвардії України, а також копію наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про видачу ОСОБА_1 посвідчення резервіста від 19.06.2014 № 24 о/с.
23.01.2019 від представника Головного управління Національної гвардії України надійшли додаткові письмові докази.
28.01.2019 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України подала суду пояснення щодо адміністративного позову та додаткові письмові докази. У своїх поясненнях третя особа проти позову заперечує та зазначає, що ОСОБА_1 на службу у військовому резерві до батальйону спеціального призначення, який був створений у військовій частині НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об"єднання Національної гвардії не приймався та у військовому резерві або військову службу (за призовом під час мобілізації, на особливий період, за контрактом) у військовій частині НОМЕР_1 не проходив та не проходить, в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 не рахувався та не рахується. Разом із цим інформує, що між військовою частиною НОМЕР_1 та громадянином ОСОБА_1 контракт для проходження служби у військовому резерві військової служби не укладався. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, представник позивача подав суду письмові пояснення щодо позову, в яких позивач не погоджується із прийнятим рішенням Комісії від 24.05.2017, оскільки внесеними змінами від 08.09.2016 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення № 413 від 20.08.2014 в частині підтвердження суб"єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто, або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією не може бути поширений на позивача, оскільки він не був чинний на час участі ОСОБА_1 протягом липня-серпня 2015 року в антитерористичній операції. Просив задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному статтею 262 КАС України, вислухавши пояснення позивача, представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, відзив на позов, пояснення щодо позову, судом встановлено наступне.
Згідно пояснень представника позивача та ОСОБА_1 , останній перебував у складі добровольчого формування батальйону "Донбас" з 29.05.2014, та брав безпосередньо участь у проведенні антитерористичної операції , забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у період з 07.07.2014 по 19.08.2014, з 17.12.2014 по 28.08.2015 у м. Артемівськ, м. Лисичанськ, м. Первомайськ, м. Курахове, м. Іловайськ, м. Маріуполь та селище Широкине у взаємодії з батальйоном спеціального призначення 1-ї бригади оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та батальйоном спеціального призначення 18-го полку оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України як доброволець. З травня 2014 року добровольче формування "Донбас" увійшло до складу Національної гвардії України.
Рішенням Комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке оформлене протоколом № 24 від 24.05.2017 відмовлено у наданні статусу учасниками бойових дій ОСОБА_1 у зв"язку з тим, що ОСОБА_1 до проведення терористичної операції не залучався, у зв"язку з відсутністю правових підстав, оскільки ОСОБА_1 є іноземним громадянином, який не проходить (не проходив) військову службу в Збройних Силах України, в порядку визначеному Законом України "Про військовий обов"язок та військову службу" та не уповноважений іноземними державами відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією, тому участь ОСОБА_1 не підтверджена суб"єктом боротьби з тероризмом відповідно до вимог п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 № 413.

Позивач вважаючи протиправним рішення комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, в частині відмови ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

З пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вбачається, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура надання статусу учасникам бойових дій, регламентується Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається, зокрема поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС.

Згідно з пунктом 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Пунктом 3 Порядку № 413 визначено, що райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи: про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції; витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Крім того, для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Пунктом 5 Порядку № 413 встановлено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мінюсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, ДСНС, ДФС.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 серпня 2016 року № 868 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за № 1271/29401 (надалі Порядок № 868), це Положення визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.

Пунктами 2, 3 розділу І Положення № 868 встановлено, що Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни утворюється в апараті МВС наказом МВС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС.

У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної ради України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України та цим Положенням.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІ Положення № 868 основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, розгляд питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 6 і 13 статті 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право: 1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України та керівниками територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, іншими особами, визначеними чинним законодавством (далі - керівники підрозділів), чи подані особисто; 2) заслуховувати у разі потреби працівників МВС, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; 3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до акону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 4) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни працівникам МВС; 5) повертати документи керівникам підрозділів для подальшого доопрацювання; 6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни; 7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни; 8) повторно розглядати за рішенням Міністерства внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

В пункті 4 розділу ІІ Наказу МВС України від 26.08.2016 № 868 встановлено, що комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі: відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 6 Положення № 413 Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Суд звертає увагу, що Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 року.

Згідно доводів сторони позивача, ОСОБА_2 брав участь в антитерористичній операції з 29.05.2014 по 19.08.2014, тобто до моменту прийняття згаданого вище Порядку.

Також, Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" був доповнений п. 20, який давав можливість надавати статус учасника бойових дій особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, тільки 07.04.2015 року.

Більше того, зміни до Порядку, що надали можливість надавати статус учасника бойових дій особам, які у складі добровольчих формувань брали безпосередню участь в антитерористичній операції були прийняті тільки 04.06.2015 року.

Зокрема, відповідно до п. 2 Порядку в редакції від 04.06.2015 року статус учасника бойових дій надається особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Згідно п. 4 Порядку в редакції від 04.06.2015 року підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Порядок в редакції від 04.06.2015 року не передбачає необхідності надання добровольцями підтвердження суб`єктом боротьби з тероризмом (Штабом Антитерористичної операції при СБУ) участі Позивача в АТО.

Пункт 4 Порядку був викладений тільки 08.09.2016 у наступній редакції: "Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брати участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у тат: підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами".

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення цього положення надано Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 N І-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). У Рішенні зазначено, що загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, зважаючи на зміст рішення Конституційного суду України від 09.02,1999. № 1 -рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) до позивача не можуть застосовуватися вимоги, щодо подання ним додаткових документів за період перебування у складі добровольчого батальйону "Донбас" та безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у період з 07.07.2014 по 19.08.2014, з 17.12.2014 по 28.08.2015, в редакції чинній з 08.09.2016.

Внесеними змінами від 08.09.2016 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення №413 від 20.08.2014 в частині підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією не може бути поширений на позивача, оскільки він не був чинний на час участі ОСОБА_1 протягом липня-серпня 2014 року, грудня-серпня 2015 року в антитерористичній операції.

З поміж іншого, в пункті 4 Порядку №413 зазначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни.

Нотаріально засвідченими свідченнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтверджено те, що ОСОБА_1 перебував у складі добровольчого формування батальйону "Донбас" з 29.05.2014 та брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у період з 07.07.2014 по 19.08.2014, з 17.12.2014 по 28.08.2015.

На веб-сайті Національної Гвардії України (http://ngu.gov.ua/ua/news/dobrovolchi-batalyoni-u-skladi-nacionalnoyi-gvardiyi-ukrayini-boyoviy-shlyah-donbasu) вказано наступне: "Слід зазначити, що службово-бойовий шлях батальйону спеціального призначення "Донбас" Національної гвардії України розпочинався із загону народного ополчення жителів Донеччини, який пройшов бойове хрещення 25 травня 2014 року в боях з терористами у населеному пункті Карловка Донецької області. На початку червня 2014 року рішенням керівництва МВС України згаданий добровольчий батальйон увійшов до складу Національної гвардії України».

Окрім того, на веб-сайті Національної Гвардії України (http://ngu.gov.ua/ua/dobrovolci-yaki-staly-gvardiycyamy) розміщена інформація про те, що командирами батальйону спеціального призначення "Донбас" 15 полку Східного ОТО Національної гвардії України були ОСОБА_6 , який після виборів до Верховної Ради України став народним депутатом, майор ОСОБА_7 , підполковник ОСОБА_3 , підполковник ОСОБА_8 .

В той же час, згідно пояснення третьої особи Добровольчий батальйон "Донбас" до складу Національної гвардії України ніколи не включався, а в складі військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України був створений батальйон спеціального призначення, на службу у військовому резерві до складу якого приймались і громадяни з добровольчого батальйону " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Судом встановлено, що ОСОБА_2 службу у військовому резерві або військову службу у військовій частині НОМЕР_1 не проходив та не проходить, в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 не рахувався та не рахується.

Згідно інформаційного листа Головного управління Національної поліції України №27/22/3-154 від 07.03.2019 року ОСОБА_2 з 2014 року і до цього часу відомчими заохочувальними відзнаками Національної гвардії України, в тому числі і нагрудним знаком "За доблесну службу", не нагороджувався, що в свою чергу взаємо суперечить долученим до матеріалів справи значної кількість нагород позивача.

За таких обставин, аналіз досліджених доказів не дає можливості суду встановити взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, з огляду на їх достовірність та достатність, оскільки документи, що подавалися на розгляд Комісії Головного управління Національної Гвардії України, містять суперечливі дані.

Тому слід зобов`язати відповідача повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо надання йому статусу учасника бойових дій та прийняти рішення, з врахуванням Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема в частині обов`язковості чи не обов`язковості підтвердження суб`єктом боротьби з тероризмом (Штабом Антитерористичної операції при СБУ) участі Позивача в АТО.

Згідно частин 1 та 2 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України (, вул. Народного Ополчення 9-А, м.Київ, 03151) з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій з метою отримання статусу учасника бойових дій, викладене в протоколі № 24 від 24.05.2017, в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Зобов"язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України (, вул. Народного Ополчення 9-А, м.Київ, 03151) повторно розглянути документи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) щодо надання йому статусу учасника бойових дій та прийняти рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.

Рішення складене в повному обсязі 04 квітня 2019 р.