Справа № 540/2360/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2360/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С. В.
Час і місце ухвалення: м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих позивачем сум щомісячної грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з жовтня 2015 року по жовтень 2017 року (включно) згідно довідки від 25 жовтня 2018 року № 372/9/554;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу призначеної пенсії за період з 04 жовтня 2017 року з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих позивачем сум щомісячної грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з жовтня 2015 року по жовтень 2017 року (включно) згідно довідки від 25 жовтня 2018 року № 372/9/554, а також подальшого перерахунку згідно постанов КМУ від 21 лютого 2018 року № 103, від 30 серпня 2017 року № 704.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. При призначенні пенсії до грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, не були враховані щомісячна додаткова грошова винагорода та грошова винагорода для оздоровлення. В подальшому, посилаючись на довідку від 25 жовтня 2018 року №372/9/554, позивач звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії, однак у задоволенні вказаної заяви йому було відмовлено. Не погоджуючись із оскаржуваною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих позивачем сум щомісячної грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з жовтня 2015 року по жовтень 2017 року (включно) згідно довідки від 25 жовтня 2018 року № 372/9/554.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за період з 15 травня 2018 року з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих позивачем сум щомісячної грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з жовтня 2015 року по жовтень 2017 року (включно) згідно довідки від 25 жовтня 2018 року №372/9/554.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 352,50 грн., шляхом безспірного списання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що щомісячна грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, не можна вважати щомісячними додатковими видами грошового забезпечення у контексті постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, від 21.02.2018 року № 103, якими до того ж були скасовані постанови Кабміну від 07.11.2007 року № 1294 та від 22.09.2010 року № 889, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог. Апелянт зазначає, що позивачу перераховано пенсію згідно положень ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабміну від 21.02.2018 року № 103, крім того зазначає, що зазначені позивачем щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення не входять до вичерпного переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначеного ч. 3 ст. 63 цього Закону.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника відділення управління військової частини НОМЕР_1 м. Скадовськ.

Наказом командира повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_2 ) по особовому складу від 22.09.2017 № 41 позивач був звільнений з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту. Наказом командира ВЧ НОМЕР_3 від 04.10.2017 року № 217 позивач виключений зі списків особового складу з 04.10.2017 року.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 04.10.2017 року одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Не врахованими в обрахунку пенсії залишились наступні складові грошового забезпечення позивача: щомісячна додаткова грошова винагорода та грошова допомога на оздоровлення.

Оскільки орган пенсійного фонду відмовляється включити ці складові грошового забезпечення в обрахунок пенсії, у тому числі, за заявою позивача і на підставі додатково поданих ним документів, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому ставиться питання про зобов`язання відповідача вчинити ці дії в судовому порядку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода та грошова допомога на оздоровлення є тими складовими грошового забезпечення, які мають враховуватися при призначені пенсії, а тому відмова управління від перерахунку пенсії позивачу є протиправною. При цьому зазначив, що враховуючи шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом (15.11.2018 року), вимоги позивача підлягають задоволенню з 15.05.2018 року.

Перевіряючи правильність застосування судами норм матеріального права в частині наявності підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія таких складових: грошову допомогу на оздоровлення, щомісячну додаткову грошову винагороду, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Ураховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з довідкою про додаткові види грошового забезпечення військової частини НОМЕР_4 від 25 жовтня 2018 року №372/9/554 щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.

Водночас висновок суду першої інстанцій про наявність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги для оздоровлення, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, названої вище одноразового додаткового виду грошового забезпечення не підлягають задоволенню.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Щодо строків звернення до суду, слід зазначити, що суд першої інстанції встановивши, що із позовом позивач звернувся 15.11.2018 року, то перерахунок має бути здійснених з 15.05.2018 року, оскільки це відповідає вимогам статті 122 КАС України.

Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржувалося в апеляційному порядку, натомість як правильно вказав суд першої інстанції, позивач має право на здійснення перерахунку пенсії за минулий час, оскільки призначення пенсії в меншому розмірі відбулось не з вини позивача, що відповідає положенням частини другої статті 63 Закону 2262-ХІІ.

Водночас, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що останнім календарним місяцем служби позивача є вересень 2017 року, оскільки позивача виключено зі списків особового складу 04.10.2017 року та відповідно розрахунок з ним проведено у жовтні 2017 року, при цьому згідно довідки від 25.10.2018 року № 372/9/554 з фактично отриманих позивачем сум щомісячної додаткової грошової винагороди було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з жовтня 2015 року по жовтень 2017 року.

При цьому колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на втрату чинності постанов Кабміну від 07.11.2007 року № 1294, від 22.09.2010 року № 889, скасованих постановою Кабміну від 30.08.2017 року № 704 є помилковим, так як постанова № 704 набрала законної сили тільки 01.03.2018 року, проте позивача виключено зі списків особового складу та призначено пенсію з 04.10.2017 року, тобто станом на момент звільнення та призначення пенсії, постанови № 1294, № 889 були чинними та підлягали застосуванню.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що захисту підлягають лише вже порушені права позивача, а тому правомірною є відмова у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснювати в подальшому перерахунок пенсії позивача згідно постанов Кабміну від 30.08.2017 року № 704, від 21.02.2018 року № 103, так як дана позовна вимога направлена на захист ще не порушених прав позивача та носить майбутній характер.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій в частині наявності підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманої позивачем грошової допомоги на оздоровлення, не відповідають нормам матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Головного УПФ підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Натомість, рішення суду першої інстанції про задоволення позову в частині зобов`язання Головного УПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди є такими, що відповідають нормам матеріального і процесуального права, а тому в цій частині їх слід залишити без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 317,321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року скасувати в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській, щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих позивачем сум грошової допомоги на оздоровлення та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 16 квітня 2019 року .
Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова