Справа № 1640/2524/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 квітня 2019 року м. ПолтаваСправа № 1640/2524/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представника відповідачів - Бурби К.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 у справі № 1640/2524/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, від 25.04.2018 №664833/36792853 про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.11.2017 №71 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 09.11.2017 №71, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "ПВО". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

22.12.2018 позивачем подано заяву, де просить ухвалити додаткове судове рішення щодо відшкодування позивачу судового збору в сумі 1762,00 грн.

Вказана заява передана судді Алєксєєвій Н.Ю. витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 22.12.2018.

Листом від 27.12.2018 Полтавський окружний адміністративний суд повідомив ТОВ "ПВО" про неможливість розгляду заяви про повернення судового збору у справі №1640/2524/18 до повернення справи до Полтавського окружного адміністративного суду після перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 по справі № 1640/2524/18 залишено без змін.

Дана справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 05.04.2019, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою суду від 08.04.219 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №1640/2524/18 у судовому засіданні на 15 квітня 2019 року.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідачів заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 у справі № 1640/2524/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, від 25.04.2018 №664833/36792853 про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.11.2017 №71 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 09.11.2017 №71, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "ПВО". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Однак, на думку представника позивача, даним рішенням не вирішено питання про судові витрати.

У зв'язку з цим представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яким відшкодувати ТОВ "ПВО" судовий збір у розмірі 1762 грн.

В обґрунтування цих вимог представник позивача посилався те, що при поданні позову сплачено за дві позовні вимоги по 1762 грн., а саме вимогу про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити дії по відновленню прав позивача. Зазначав, що вимоги позивача є взаємопов'язаними та вимога про зобов'язання є похідною від вимоги про визнання протиправними та скасування рішень. Рішенням суду від 20.09.2018 задоволено позовні вимоги позивача та відновлено порушене право на реєстрацію податкової накладної. У рішенні проведено розподіл судових витрат, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн., однак не вирішено питання щодо іншої суми судового збору - 1762 грн.

А тому просив ухвалити додаткове судове рішення, яким відшкодувати позивачу судовий збір у розмірі 1762 грн.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (рішення суду чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до принципу диспозитивності кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, питання щодо розподілу/відшкодування судових витрат врегульовано статтями 139-141 КАС України та вирішується при прийнятті рішення, шляхом стягнення судових витрат з відповідача у разі задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, відповідно до частини другої статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" /в редакції чинній на час звернення позивача до суду/.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як слідує із змісту позовної заяви, предметом даного позову є:

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.04.2018 №664833/36792853,

- визнання протиправним та скасування рішення з питань розгляду скарг від 05.05.2018 №2734/36792853/2,

- зобов'язання зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ "ПВО" (, адреса: 36007, м. Полтава, вул. Заводська, 3) №71 від 09.11.2017 на суму 101500,00 грн.

Таким чином, адміністративний позов ТОВ "ПВО" має немайновий характер.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання суб'єктом владних повноважень, юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Положеннями статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами немайнового характеру, за які має бути сплачено судовий збір. Вимоги позивача є нерозривними між собою, та перша і третя вимоги є похідними, як певний спосіб судового захисту від першої вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Таким чином, оскільки у позовній заяві ТОВ "ПВО" заявлено дві вимоги немайнового характеру, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні з даним позовом становить 3 524 грн.

Згідно із наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №933 від 17.07.2018, позивачем при зверненні до суду сплачено суму судового збору у розмірі 3 682 грн. Тобто, позивачем, при зверненні з даною позовною заявою до суду, судовий збір сплачено в розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір".

Як зазначалося судом вище, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 у справі № 1640/2524/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, від 25.04.2018 №664833/36792853 про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.11.2017 №71 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 09.11.2017 №71, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "ПВО". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Як слідує зі змісту рішення від 20.09.2018, судом вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат.

Так, беручи до уваги те, що ТОВ "ПВО" при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 3 524,00 грн., і суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягала стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, склала 1762,00 грн.

Таким чином питання про розподіл судових витрат щодо якого заявник просить ухвалити додаткове рішення, - вирішено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 1640/2524/18.

Керуючись статтями 243, 244, 252, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст ухвали складено 15 квітня 2019 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва