Справа № 0440/5938/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року

м. Дніпро

справа № 0440/5938/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року (головуючий суддя Голобутовський Р.З.)

у справі № 0440/5938/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет»

до Одеської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000002/2 від 09.02.2018;

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00020 від 09.02.2018;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000003/2 від 09.02.2018;

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00021 від 09.02.2018;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500060/2018/000005/2 від 10.02.2018;

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00024 від 10.02.2018;

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500060/2018/000007/2 від 13.02.2018;

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00027 від 13.02.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення суб’єкту владних повноважень є необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки надані відповідачеві супровідні документи та документи, які підтверджували митну вартість товарів не містили розбіжностей, ознак підробки, тощо, а наявні у них відомості підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та ціну, що фактично сплачена за товари.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Судом встановлено, що позивачем було надано відповідачеві всі необхідні супровідні документи, а також документи, що підтверджують митну вартість товару, які не містили розбіжностей, ознак підробки, тощо, а наявні у них відомості підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та ціну, що була фактично сплачена за ці товари, через що, суд приходить до висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Отже, відповідачем безпідставно завищено митну вартість товару, тому прийняті рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі. В якості обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем наведені обставини, які покладались в основу спірних рішень про коригування митної вартості товарів.

Відповідач зазначає, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями UА500060/2018/003341 від 07.02.2018, UA500060/2018/003345 від 07.02.2018, UA500060/2018/003489 від 08.02.2018, UA500060/2018/003600 від 09.02.2018, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Позивача було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів. Однак, при опрацюванні додатково наданих документів відповідачем встановлено, що вони виявлені митницею розбіжності не усувають, та, в свою чергу, також містять розбіжності.

Відповідач наполягає, що позивачем не надано до митниці в повному обсязі витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а відтак, позивач не скористався правом підтвердити заявлену митну вартість товарів шляхом надання додаткових документів.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.03.2019.

Представники учасників справи у судове засідання не з’явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Позивачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що суть апеляційної скарги зведена до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну оцінку, відповідачем не вказано, в чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205, п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, в межах укладеного позивачем з компанією Bestway (Hong Kong) International Limited, Китай, контракту на поставку продукції № 3121-BW/CN від 25.10.2017 позивачеві на умовах поставки CFR/Одеса (Інкотермс, у редакції 2000 року) поставлявся товар в асортименті.

07.02.2018 ТОВ «АТБ-Маркет» подало до Одеської митниці ДФС митну декларацію UA500060/2018/003341 на товар «Спорядження для кемпінгів: надувний матрац з ПВХ з одного боку покритий синтетичним текстильним матеріалом: - Матрац надувний 191х137х22 см, арт. 67002 - 200 шт.; Виробник: Bestway International Limited», поставленого позивачеві на умовах поставки CFR/Одеса компанією Bestway (Hong Kong) International Limited (Китай).

Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом, на рівні 6,3230 дол. США за шт., яка складається з ціни товару, що була фактично сплачена, та витрат на страхування. На підтвердження митної вартості позивачем були надані: контракт № 3121-BW/CN від 25.10.2017; специфікацію до контракту № 1 від 25.10.2017; рахунок-фактуру (iнвойс) № 2017ENT6904B від 19.12.2017; коносамент APLU104288821 від 28.12.2017; автотранспортну накладну № 2969 від 06.02.2018; swift від 23.01.2018; заявку про купівлю іноземної валюти № 100 від 19.01.2018; заявку на страхування окремого перевезення вантажу № 5122 від 18.01.2018; генеральний договір добровільного страхування вантажів № 01г6д від 01.02.2016.

Відповідач не визнав заявлену позивачем митну вартість товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA500060/2018/000002/2 від 09.02.2018, яким митну вартість товару скориговано за другорядним методом – за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 МК України), з 6,3230 дол. США за шт. до 8,2420 дол. США за шт.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів UA500060/2018/000002/2 від 09.02.2018 відповідач надіслав позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00020 від 09.02.2018.

Митний орган виходив з того, що документів, що підтверджують транспортні витрати, до митної декларації не надано; у наданих до митного оформлення документів (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення складових митної вартості (вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням) до ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів відповідно до пп. «в» п.2 ч.10 ст.58 МК України; наданий страховий поліс №5122 від 18.01.2018 не відповідає Міжнародним правилам Інкотермс, згідно яким мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору.

07.02.2018 позивач подав відповідачу митну декларацію UA500060/2018/003345 на товар «арт. 67000 Матрац надувний 185х76х22 см – 8 568 шт.; - арт. 67002 матрац надувний 191х137х22 см – 120 шт.; Виробник: Bestway International Limited», поставленого позивачеві на умовах поставки CFR/Одеса компанією Bestway (Hong Kong) International Limited (Китай).

Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом, на рівні 3,9303 дол. США за шт., яка складається з ціни товару, що була фактично сплачена, та витрат на страхування. На підтвердження митної вартості позивачем були надані: контракт № 3121-BW/CN від 25.10.2017; специфікацію до контракту № 1 від 25.10.2017; рахунок-фактуру (iнвойс) № 2017ENT6904C від 19.12.2017; коносамент APLU 104288822 від 28.12.2017; автотранспортну накладну № 4536 від 06.02.2018; swift від 23.01.2018; заявку на страхування окремого перевезення вантажу № 5121 від 18.01.2018; генеральний договір добровільного страхування вантажів № 01г6д від 01.02.2016.

Відповідач не визнав заявлену позивачем митну вартість товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA500060/2018/000003/2 від 09.02.2018, яким митну вартість товару скориговано за другорядним методом – за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 МК України), з 3,9303 дол. США за шт. до 4,8050 дол. США за шт.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів UA500060/2018/000003/2 від 09.02.2018 відповідач надіслав позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00021 від 09.02.2018.

Митний орган виходив з того, що декларантом для здійснення митного оформлення товарів надано ліцензійний договір № ЕС 112632 від 14.06.2015, але в розрахунках митної вартості відсутні будь-які ліцензійні платежі, які б могли вплинути на числові значення митної вартості задекларованих товарів; вказаний ліцензійний договір наданий на іноземній мові без перекладу, що ускладнює розуміння його суті та змісту.

08.02.2018 позивач подав відповідачеві митну декларацію UA500060/2018/003489 на товар «Спорядження для кемпінгів: надувний матрац з ПВХ з одного боку покритий синтетичним текстильним матеріалом: - арт. 67002 Матрац надувний 191х137х22 см – 1 820 шт.; Виробник: Bestway International Limited», поставленого позивачеві на умовах поставки CFR/Одеса компанією Bestway (Hong Kong) International Limited (Китай).

Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом, на рівні 6,3230 дол. США за шт., яка складається з ціни товару, що була фактично сплачена, та витрат на страхування На підтвердження митної вартості позивачем були надані: контракт № 3121-BW/CN від 25.10.2017; специфікацію до контракту № 1 від 25.10.2017; рахунок-фактуру (iнвойс) № 2017ENT6904D від 19.12.2017; коносамент APLU 104288823 від 28.12.2017; автотранспортну накладну № 8507 від 06.02.2018; swift від 28.12.2017 р.; swift від 23.01.2018; заявку на страхування окремого перевезення вантажу № 5120 від 18.01.2018; генеральний договір добровільного страхування вантажів № 01г6д від 01.02.2016.

Відповідач не визнав заявлену позивачем митну вартість товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA500060/2018/000005/2 від 10.02.2018, яким митну вартість товару скориговано за другорядним методом – за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 МК України), з 6,3230 дол. США за шт. до 8,2420 дол. США за шт.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів UA500060/2018/000005/2 від 10.02.2018 відповідач надіслав позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00024 від 10.02.2018.

Митний орган виходив з того, що документів, що підтверджують транспортні витрати, до митної декларації не надано; у наданих до митного оформлення документів (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення складових митної вартості (вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням) до ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів відповідно до пп. «в» п.2 ч.10 ст.58 МК України; наданий страховий поліс не відповідає Міжнародним правилам Інкотермс, згідно яким мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору.

09.02.2018 позивач подав відповідачу митну декларацію UA500060/2018/003600 на товар «Спорядження для кемпінгів: надувний матрац з ПВХ з одного боку покритий синтетичним текстильним матеріалом: - арт. 67002 Матрац надувний 191х137х22 см – 3 600 шт.; Виробник: Bestway International Limited», поставленого позивачеві на умовах поставки CFR/Одеса компанією Bestway (Hong Kong) International Limited (Китай).

Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом, на рівні 6,3230 дол. США за шт., яка складається з ціни товару, що була фактично сплачена, та витрат на страхування. На підтвердження митної вартості позивачем надані: контракт № 3121-BW/CN від 25.10.2017; специфікацію до контракту № 1 від 25.10.2017 року; рахунок-фактуру (iнвойс) № 2017ENT6904А від 19.12.2017; коносамент APLU104288194 від 28.12.2017; коносамент APL/IMP.30.01.2018 від 30.01.201; автотранспортну накладну № 7886 від 07.02.2018; swift від 28.12.2017; swift від 23.01.2018; заявку на страхування окремого перевезення вантажу № 5113 від 18.01.2018; генеральний договір добровільного страхування вантажів № 01г6д від 01.02.2016.

Відповідач не визнав заявлену позивачем митну вартість товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA500060/2018/000007/2 від 13.02.2018, яким митну вартість товару, без вказівки на обраний метод скориговано з 6,3230 дол. США за шт. до 8,2420 дол. США за шт.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів UA500060/2018/000007/2 від 13.02.2018 відповідач надіслав позивачеві картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00027 від 13.02.2018.

Митний орган виходив з того, що у банківському платіжному документі від 28.12.2017 міститься посилання на інвойси №№ 17BWHK-FZ209 від 25.10.2017, 17WHK-FZ262 від 26.10.2017, які не належать до даної поставки. У банківському платіжному документі від 23.01.2018 міститься посилання лише на контракт, що не дає змоги ідентифікувати, за якою саме поставкою здійснюється оплата; у специфікації № 1 від 25.10.2017 до контакту №3121-BW/CN від 25.10.2017 зазначені суми не відповідають сумам у банківських платіжних документах. Також термін дії першої передоплати не відповідає умовам, вказаним в специфікації; у сертифікаті якості виробника б/н від 19.12.2017 невірно зазначено кількість товару.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно завищено митну вартість товару. Позивачем надано відповідачеві всі необхідні супровідні документи, а також документи, що підтверджують митну вартість товару, які не містили розбіжностей, ознак підробки, тощо, а наявні у них відомості підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та ціну, що була фактично сплачена за ці товари.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних рішень та карток відмови відповідача.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Аналіз наведених норм свідчить, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значаться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.

Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому згідно з п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Таким чином, наведені правові норми в їх сукупності свідчать, що для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за визначеним декларантом методом, у спірному випадку за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст.60 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів полягає в наступному.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митний кодекс України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка, як зазначено вище, визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов’язаних із продавцем осіб для виконання зобов’язань продавця.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов’язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об’єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об’єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З наведеної норми виливає, що митною вартістю товарів являється по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).

З наведених норм випливає наявність у митного органу повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вказаній нормі.

Як вбачається з вищенаведених обставин справи, позивачем разом з зазначеними вище вантажними митними деклараціями подано документи для підтвердження митної вартості товару, яка відповідає узгодженій сторонами за контрактом ціні товару, його якісних характеристик, транспортних витрат, страхування.

Підставою для витребування митницею додаткових документів стали встановлені розбіжності в наданих позивачем документах, а також відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Як зазначає відповідач, вказані обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів, задекларованих у МД № UA 500060/2018/003341, запропоновано надати виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, декларацію країни відправлення.

Декларант листом від 09.02.20108 № 0902/1 повідомив про надання додаткових документів, які були опрацьовані митницею і встановлено, що вони виявлені митницею розбіжності не усувають, та, в свою чергу, також містять розбіжності, а саме: у наданому банківському платіжному документі від 28.12.2017 зазначена сума грошового переказу у 155477,59 доларів США з посиланням на інвойси № 17BWHK-FZ262 від 26.10.2017 та № 17BWHK-FZ209 від 25.10.2017 загальною сумою 518258,62 доларів США, що не відповідає сумі передоплати по вищезазначеному банківському платіжному документу.

Згідно з специфікацією № 1 від 25.10.2017 передоплата здійснюється у два перекази: першим сумою 150116,25 доларів США та другий у сумі 350271,25 доларів США протягом 20 днів від дати коносамента, але у наданих банківських платіжних документах від 23.01.2018 та від 28.12.2017 сума переказу та дати обумовлених переказів не відповідає умовам специфікації.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів, задекларованих у МД № UA500060/2018/003345, - виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, декларацію країни відправлення, а також переклад ліцензійного договору українською мовою.

Декларант листом від 09.02.2018 повідомив про надання додаткових документів, які опрацьовані митницею і встановлено, що вони виявлені розбіжності не усувають, та, в свою чергу, також містять розбіжності, а саме: згідно з специфікацією № 1 від 25.10.2017 передоплата здійснюється у два перекази: першим сумою 150116,25 доларів США та другий у сумі 350271,25 доларів США протягом 20 днів від дати коносамента. Але декларантом не надано до митного оформлення документу, що підтверджує переказ грошей згідно з умовами специфікації.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів, задекларованих у МД № UA500060/2018/003489, - виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, декларацію країни відправлення.

Декларант листом від 09.02.2018 повідомив про надання додаткових документів згідно із зазначеним у листі переліком та про відмову надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Опрацюванням додатково наданих документів встановлено, що вони виявлені митницею розбіжності не усувають, та, в свою чергу, також містять розбіжності, а саме: у наданому банківському платіжному документі від 28.12.2017 зазначена сума грошового переказу у 155 477,59 доларів США, та він посилається на інвойси № 17BWHK-FZ262 від 26.10.2017 та № 17BWHK-FZ209 від 25.10.2017 загальною сумою 518 258,62 доларів США, що не відповідає сумі передоплати по вищезазначеному банківському платіжному документу. У той же час згідно з специфікацією № 1 від 25.10.2017 передоплата здійснюється у два перекази: першим сумою 150116,25 доларів США та другий у сумі 350271,25 доларів СІЛА протягом 20 днів від дати коносамента. Але у наданих банківських платіжних документах від-23.01.2018 та від 28.12.2017 сума переказу та дати обумовлених переказів не відповідають умовам специфікації. Також у прайс-листі б/н від 01.10.2017 відсутній граничний термін строку.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів, задекларованих у МД № UA500060/2018/00360 - виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Декларанту, крім того, повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

На вказану вимогу митниці декларант позивача листом від 12.02.2018 надав додаткові документи: копію експортної декларації країни відправлення від 02.01.2018 №04081087 (китайською мовою без надання перекладу на державну мову), заявку про купівлю іноземної валюти № 6197 від 18.12.2017 та платіжне доручення № 6197 від 18.12.2017 (яке дублює інформацію у раніше наданому документі про здійснення передплати swift від 28.12.2017 без надання зазначених у них рахунків-проформ №17BWHK-FZ209 від 25.10.2017 та №17BWHK-FZ262 від 26.10.2017, що не усуває неможливість ідентифікувати вказану оплату з поточною поставкою), експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 08.02.2018 № ГО-294 (в якому серед матеріалів для дослідження зазначено прайс-лист виробника продукції та комерційну пропозицію від виробника продукції, які не було надано митному органу, незважаючи на вимогу надати зазначені документи) та інші документи.

Відповідач зазначає, що опрацюванням додатково наданих документів встановлено, що вони виявлені митницею розбіжності не усувають, та, в свою чергу, також містять розбіжності, а саме: згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Однак, наданий страховий поліс 5113 від 18.01.18 не відповідає вищезазначеним умовам.

Згідно з наданим коносаментом від 28.12.2017 № APLU104288194 та інформацією з мережі Інтернет контейнер TCNU5117886 вибув з порту SHANGHAI 28.12.2017, а наданий до митного оформлення страховий документ має дату 18.01.2018, тобто був виданий через 20 днів після початку здійснення транспортування товару.

Також, надана додатково експортна декларація країни відправлення № 04081087 має дату 02.01.2018, тобто товар вибув за межи території КНР 28.12.2017, а декларацію оформлено наступного року, тобто через 4 дня після переміщення вантажу через кордон.

У наданому банківському платіжному документі swift від 28.12.2017 зазначено суму грошового переказу у розмірі 155477,59 доларів США, та він посилається на інвойси №17BWHK-FZ262 від 26.10.2017 та №17BWHK-FZ209 від 25.10.2017 (які надавались декларантом на інші партії товару) загальною сумою 518258,62 доларів США, що не відповідає сумі передплати по вищезазначеному банківському платіжному документу.

Виходячи з вказаних обставин, митницею зазначено, що декларантом не було надано до митниці в повному обсязі витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а відтак декларант позивача не скористався правом підтвердити заявлену митну вартість товарів шляхом надання додаткових документів, що судом першої інстанції залишено без належної правової оцінки.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки як вбачається з рішення суду першої інстанції наведені обставини досліджені в ході розгляду справи з відповідними висновками з огляду на умови укладеного позивачем зовнішньоекономічного контракту на поставку продукції № 3121-BW/CN від 25.10.2017 та подані митниці документи на підтвердження митної вартості товарів.

Судом встановлено, що задекларований у перелічених митних деклараціях товар поставлений згідно вказаного контракту на умовах поставки CFR/Одеса («вартість і фрахт» - Інкотермс, у редакції 2000 року).

Тобто продавець вважається таким, що виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження (порт Одеса). Продавець зобов'язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення. Отже, витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в порт Одеса, понесені продавцем товару і включені у вартість товару, відповідно, у позивача не могли виникнути витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. А витрати на транспортування по території України відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України не є складовими митної вартості, а тому не підлягають включенню до митної вартості.

Оскільки за правилами ч. 2 ст. 53 МК України транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, подаються декларантом лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, тому факт ненадання позивачем документів, що підтверджують транспортні витрати, ніяким чином не унеможливлює прийняття митним органом митної вартості товарів, визначеної позивачем.

Стосовно вартості на упаковку або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням, про що як вказує відповідач відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно п 2.2.9 контракту на поставку продукції № 3121-BW/CN від 25.10.2017 ціна товару включає в себе вартість упаковки, тому не потребує будь-якого додаткового підтвердження.

З приводу тверджень відповідача про невідповідність наданих декларантом страхових полісів Міжнародним правилам Інкотермс, згідно яким мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору, суд також погоджується з судом першої інстанції про їх безпідставність.

У абзаці 12 п. 9.3. Розділу 9 «Терміни» Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, у редакції 2000 року, зазначено: «Існують тільки два терміни, пов'язані із страхуванням, як-от терміни CIF і CIP. Відповідно до них продавець зобов'язаний забезпечити страхування на користь покупця. В інших випадках сторони самі вирішують, чи бажають вони застрахуватися та в якій мірі».

Оскільки товар за переліченими вище митними деклараціями поставлений за контрактом № 3121-BW/CN від 25.10.2017 на умовах поставки CFR/Одеса, дотримання умов щодо мінімального страхування не є обов’язковим і позивач не зобов’язаний забезпечити мінімальне страхування (покривати зазначену в договорі ціну плюс 10%), тому що всі ризики втрати товару до порту Одеса покладалися на продавця товару.

Стосовно відсутності в розрахунках митної вартості будь-яких ліцензійних платежів, які могли б вплинути на числові значення митної вартості задекларованих товарів за наявності ліцензійного договору № ЕС 112632 від 16.04.2015, за приписами ч. 10 ст. 58 МК України роялті та інші ліцензійні платежі є складовою митної вартості лише у тому випадку, якщо вони стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Судом першої інстанції встановлено, відповідачем не спростовано, що за МД UA500060/2018/003345 від 07.02.2018 поставлялися, окрім матраців надувних 191x137x22 (арт. 67002), ще два інші товари: маска для занурення та ремонтний набір (10 ПВХ заплаток).

Відповідач жодним чином не обґрунтував взаємозв’язок ліцензійного договору № ЕС112632 від 16.04.2015 та товару «матраци надувні 191x137x22 (арт. 67002)», відносно якого відповідачем й прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500060/2018/000003/2 від 09.02.2018 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00021.

За умовами ліцензійного договору № ЕС112632 від 16.04.2015, який укладений між BESTWAY ENTERPRISE CO. LTD (Ліцензіат, продавець товару), та MATTEL, INC. (Ліцензіар, правовласник об’єктів інтелектуальної власності, а саме: ТМ BARBIE та ТМ HOT WHEELS), Ліцензіат отримав право використовувати ТМ BARBIE та ТМ HOT WHEELS.

Однак товар «матраци надувні 191x137x22 (арт. 67002)» не містять вказаних торгових марок, а отже, ліцензійний договір № ЕС112632 від 16.04.2015, як і роялті, що платяться по ньому, не стосується цього товару.

Враховуючи наведені обставини, наданий позивачем ліцензійний договір № ЕС112632 від 16.04.2015 між BESTWAY ENTERPRISE CO. LTD та MATTEL, INC. не стосувався «матраців надувних 191x137x22 (арт. 67002)» та жодним чином не впливал і не міг вплинути на митну вартість зазначеного товару, оскільки була відсутня така складова митної вартості, як роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються «матраців надувних 191x137x22 (арт. 67002)».

З наведених підстав ненадання перекладу ліцензійного договору № ЕС 112632 від 16.04.2015 між BESTWAY ENTERPRISE CO. LTD та MATTEL, INC не могло завадити відповідачеві перевірити всі складові митної вартості товару «матраци надувні 191x137x22 (арт. 67002)», відносно яких й прийняте відповідачем оскаржуване рішення про коригування митної вартості.

Щодо встановлених відповідачем обставин стосовно платіжних документів, що стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000007/2 від 13.02.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2018/00027 (МД № UA500060/2018/003600 від 09.02.2018).

В інвойсі № 17BWHK-FZ209 від 25.10.2017 зазначено: контракт № 3121-BW/CN від 25.10.2017; специфікація № 1 від 25.10.2017, а перелік товарів (враховуючи кількість та ціну) повністю збігається із переліком товарів, який наведено у специфікації № 1 від 25.10.2017 до контракту № 3121-BW/CN від 25.10.2017.

Інвойс № 17WHK-FZ262 від 26.10.2017 також містить посилання на контракт № 3121-BW/CN від 25.10.2017 та специфікацію № 1 від 25.10.2017, а перелік товарів (враховуючи кількість та ціну) повністю збігається із переліком товарів, який наведено у специфікації № 2 від 26.10.2017 до контракту № 3121-BW/CN від 25.10.2017.

Умовами специфікації №1 від 25.10.2017 до контракту №3121-BW/CN від 25.10.2017 передбачено поставку товару «матраци надувні 191x137x22 (арт. 67002)» на суму 500387,50 дол. США та наступний порядок оплати: 150116,25 доларів США - до 22.12.2017; 350271,25 доларів США протягом 20 днів від дати коносамента.

Специфікацією № 2 від 26.10.2017 до контракту №3121-BW/CN від 25.10.2017 на суму 17871,12 дол. США передбачено наступний порядок оплати: 5361,34 доларів США - до 22.12.2017; 12509,78 доларів США протягом 20 днів від дати коносамента.

28.12.2017 позивач оплатив 155477,59 дол. США, що становить 150116,25 доларів США (специфікація № 1, Інвойс № 17ВWНК-FZ209 від 25.10.2017) та 5361,34 доларів США (специфікація № 2, Інвойс № ВWНК - FZ 2262 від 25.10.2017);

23.01.2018 позивач оплатив 350271,25 доларів США, що повністю відповідає умовам Специфікації № 1;

15.02.2018 позивач оплатив 12509,78 доларів США, що повністю відповідає умовам Специфікації № 2.

Загальна сума оплати складає 518258,62 доларів США, що дорівнює сумі двох Специфікацій № 1 та № 2, та сумі двох інвойсів №17BWHK-FZ209 від 25.10.2017, №17WHK-FZ262 від 26.10.2017, а отже надані платіжні документи надавали змогу ідентифікувати товар.

При цьому, як вірно вказано судом першої інстанції, оплачуючи товар в такий спосіб та у такі строки, позивач не порушив будь-яких нормативно-правових актів, а тому доводи відповідача з цього приводу є необґрунтованими.

Твердження відповідача, що у сертифікаті якості виробника б/н від 19.12.2017 невірно зазначено кількість товару, визнано судом необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Зокрема, сертифікат якості виданий продавцем на партію товару, яка складається із матраців надувних у кількості 1820 шт. та кругів для плавання у кількості 21840 шт., що разом дорівнює 23660 шт., як і зазначено у сертифікаті якості від 19.12.2018.

Крім того, слід зазначити, що невідповідність фактичних строків передоплати строкам, встановленим у специфікації № 1, так само, як і кількість товару, зазначена у сертифікаті якості, не могли і не вплинули на митну вартість оцінюваних товарів.

Відповідач лише здійснив припущення щодо відомостей, вказаних у платіжних документах, що не може вважатися обґрунтованою підставою для висновку, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Строки оплати у специфікації № 1 та кількість товару у сертифікаті якості взагалі не могли вплинути на розрахунок митної вартості.

Таким чином, наведені відповідачем обставини не є свідченням неправильності визначення позивачем числового значення складових митної вартості заявлених до митного оформлення товарів та не стосується відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Надані декларантом документи містили всі відомості щодо ціни товарів і будь-яких розбіжностей у цих документах не виявлено. І на підставі наданих декларантом документів, з урахуванням умов поставки товарів за контрактом №3121-BW/CN від 25.10.2017, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, ознак підробки.

Крім того, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем застосовано другорядний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, але не надано жодних доказів неможливості застосування іншого попереднього другорядного методу, як того вимагають приписи ч.3 ст. 57 МК України.

І, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження подібності вказаних товарів, у тому числі не зазначено, яким чином було враховано відмінність торгових марок та виробників вказаних товарів, репутацію товарів на ринку, не надано пояснень щодо відмінності часу експорту оцінюваних товарів.

Наведене вище в сукупності свідчить про протиправне складення відповідачем оскаржуваних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначенні та прийняття рішень про коригування митної вартості товарів.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року у справі № 0440/5938/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко