Справа № 826/7215/16
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7215/16 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів Мєзєнцева Є.І.,

Чаку Є.В.,

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", третя особа: Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення заборгованості у розмірі 34 894 781,70 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

- чи зараховувались грошові кошти ПАТ "Укрнафта", сплачені на виконання грошових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин на рахунки УДКСУ у Миргородському районі Полтавської області та УДКСУ у Шишацькому районі Полтавської області у період: з серпня 2015 року по 17.10.2018 року в погашення зобов'язань зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені?; якщо - так, то в якому розмірі та в які дати відбувалося зарахування грошових коштів в рахунок погашення зобов'язань зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, пені?;

- чи підтверджується документально (первинними документами податкового обліку) достовірність та обґрунтованість розрахунку суми податкового боргу в загальному розмірі 34 894 781,70 гривень (сума, яка заявлена позивачем у первинному позові). За які податкові (звітні) періоди податковий борг в загальному розмірі 34 894 781,70 гривень нараховано.

Доручено проведення судово-економічної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Витрати, пов'язані з проведенням експертизи, покладено на ПАТ "Укрнафта".

Зупинено провадження у справі №826/7215/16 до отримання результатів судової-економічної експертизи.

Приймаючи рішення про необхідність призначення по справі експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у даній справі є незгода відповідача з сумою нарахувань, заявлених до стягнення, а будь-яких висновків експертів стосовно обґрунтованості та правильності визначення таких сум учасниками справи не надано, незважаючи на те, що обставини, які необхідно дослідити під час розгляду справи потребують спеціальних знань.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні поданого відповідачем клопотання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявлені для вирішення в експертизі питання є питаннями права та не потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що сума заборгованості у розмірі 34 894 781, 70 грн, яка обліковується за відповідачем, виникла, починаючи з 1 кварталу 2015 року по 19 лютого 2016 року у зв'язку з несплатою в установлений п.257.5 ст.257 Податкового кодексу України строк самостійно визначеної, а відтак узгодженої, суми грошового зобов'язання та згідно нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені згідно податкових повідомлень-рішень від 30 червня 2015 року, 20 лютого 2015 року, від 22 липня 2015 року, від 20 січня 2015.

13 червня 2016 року позивачем уточнено позовні вимоги, у зв'язку з чим зменшено суму податкового боргу з рентної плати за користування надрами I-V квартали 2015 року. Заявлена сума до стягнення 30 210 584,51 грн.

Надалі позивачем подано заяву 24 жовтня 2016 року про збільшення позовних вимог до 41 250 806,98 грн. у зв'язку зі збільшенням податкового боргу за новостворений період, з якої вбачається, що до складу податкового боргу позивачем включено заборгованість за 1-8 місяці 2016 року по платі за користування надрами для видобування природного газу та нафти по Миргородській ОДПІ, згідно податкових повідомлень-рішень від 14 березня 2016 року №, №, №, №, від 08 липня 2016 року №, №, №, за 1-7 місяць 2016 року по платі за користування надрами для видобування газового конденсату, природного газу та нафти по Шишацькому відділенню та згідно податкових повідомлень-рішень від 29 липня 2016 року №, №, №, №, №.

19 червня 2017 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог у зв'язку зі збільшенням боргу за новостворений період з додатками, з якої вбачається, що позивачем включено до складу податкового боргу заборгованість, яка виникла згідно розрахунків, поданих відповідачем у 9-10 місяцях 2016 року по платі за користування надрами для видобування природного газу та нафти по Миргородській ОДПІ, по платі за користування надрами для видобування газового конденсату, природного газу та нафти по Шишацькому відділенню за 8-9 місяць 2016 року. Заявлена сума до стягнення 44 156 806, 96 грн.

Позивачем у судовому засіданні 17 липня 2018 року надано заяву про збільшення розміру позовних вимог у зв'язку зі збільшенням розміру податкового боргу за новостворений період, до якої також включено заборгованість відповідача, яка виникла у 2016 році, аналогічну заяві, поданій 19 червня 2017 року.

17 серпня 2018 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог у зв'язку зі збільшенням податкового боргу за новостворений період, до якої включено заборгованість відповідача за 2016 рік. Заявлена сума до стягнення 47 390 563,76 грн.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з посиланням на те, що ним протягом вказаного періоду було повністю сплачено суми самостійно узгоджених податкових зобов'язань, з зазначенням призначення платежу в платіжних дорученнях, що містило визначення періоду сплати.

22 січня 2019 року представником відповідача було заявлено клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи, яке обґрунтовано тим, що для з'ясування обставин законності формування позивачем показників податкового боргу відповідача та для аналізу численних наданих документів та, відповідно, перевірки документальної обґрунтованості визначеного позивачем розміру податкового боргу необхідними є спеціальні знання у сфері іншій, ніж право - в галузі бухгалтерського, податкового обліку і звітності, економіки.

Статтею 102 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об'єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з'ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз'яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Судом встановлено, що предметом доказування у даній справі є встановлення обставин наявності у ПАТ «Укрнафта» тієї суми податкового боргу, яка заявлена позивачем до стягнення, що є неможливим без перевірки того, чи спрямовувались сплачені ПАТ «Укрнафта» самостійно грошові кошти в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, пені, а також без перевірки обґрунтованості розрахунку суми пені.

При цьому, згідно заявлених позивачем позовних вимог та уточнень позовних вимог з урахуванням суми позову наданих позивачем розрахунків вказаних вимог, вбачається, що предметом спору у даній адміністративній справі є не згода відповідача з сумою нарахувань, заявлених до стягнення.

Відповідно, питання, які заявлені відповідачем для проведення судово-економічної експертизи. обумовлені необхідністю встановлення обставин стосовно правомірності та обґрунтованості позовних вимог Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до ПАТ«Укрнафта» про стягнення заборгованості.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що учасниками справи не надано до суду висновок експерта з питань, викладених у клопотанні представника відповідача.

Разом з тим, встановлення питань, про які зазначено в клопотанні ПАТ «Укрнафта», мають суттєве значення для вирішення справи по суті позовних вимог.

Водночас, для встановлення обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких, на думку суду, встановити відповідні обставини неможливо.

З огляду на вищезазначені обставини та вказані правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення по справі експертизи, що свідчить про законність і обґрунтованість оскаржуваної позивачем ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

При оцінці правомірності зупинення провадження у справі дослідженню підлягає і факт обґрунтування підстав такого зупинення, тобто, фактично, мова йде саме про дослідження підставності та обґрунтованості необхідності призначення судової експертизи у даній справі.

Водночас, зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже, ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Таким чином, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням провадження у справі є пов'язаною (нерозривною) процесуальною дією і не зможе розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав апеляційному суду для висновків про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, чи неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для вирішення питання про можливість та необхідність призначення по справі судово-економічної експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оспорювана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку