Справа № 2-а-69/10
Суддя: Добров П. В.
Дата ухвалення: 2010-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-69/10р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2010р. Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС 40-го взводу капітана міліції Стрельникова Сергія Васильовича , 40-го взводу ДПС ВДАІ м. Одеси, про скасування постанови серії по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду 25.08.2009 року та в обґрунтування своїх вимог послався на наступне.

Постановою серії ВН № 027602 від 19.08.2009 р., винесеною інспектором ДПС 40-го взводу ВДАІ м. Одеси капітаном міліції Стрельниковим Сергієм Васильовичем на нього накладено адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Відповідно до вищезазначеної постанови, він 19.08.2009 року о 14 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем „SKODA" державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Люстдорфська дорога в м. Одесі рухався зі швидкістю 85 км/год, чим перевищив встановлену в населеному пункті швидкість руху на 25 км/год. У постанові зазначається, що швидкість вимірювалась приладом „Візир" 08/2424.

Він вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення ВН № 027602 від 19.08.2009 р. такою, що не відповідає діючому законодавству, а саме за відсутністю вини по складу правопорушення, так як була відсутня фіксація працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- та кінозйомки, що передбачено п. 1 ст. 14-1 КпроАП України.

З таких підстав він звертається до суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, наданими та витребуваними доказами, вважає адміністративний позов позивача не підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

19.08.2009 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення швидкісного режиму, передбаченого Правилами дорожнього руху - перевищення швидкості, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а також на підставі вказаного протоколу позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності - накладання штрафу у розмірі 255 грн., про що була складена відповідна постанова по справі про адміністративне правопорушення від 19.08.2009 року.

З протоколу та постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 19.08.2009 року о 14 годині 20 хвилин, позивач, керуючи автомобілем „SKODA" державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Люстдорфська дорога в м. Одесі рухався зі швидкістю 85 км/год, чим перевищив встановлену в населеному пункті швидкість руху на 25 км/год. У постанові зазначається, що швидкість вимірювалась приладом „Візир" 08/2424.

З матеріалів справи та пояснень позивача по справі не вбачається документально обґрунтованих, достовірних та належним чином доведених обставин того, що позивачем не були порушенні Правила дорожнього руху та він не перевищував швидкість.

Автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, в тому числі в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними

пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що Перевищення швидкості позивачем було зафіксовано вимірювачем швидкості «Візір».

Застосування приладів вимірювання швидкості передбачено п. 5.2.1 та 7.6 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС України, затвердженої наказом МВС України 27.03.2009 року.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Враховуючи викладене, та з копій протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при розгляді справи інспектором були з`ясовані і доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, інспектор склав протокол про адміністративне правомірно, оскільки позивач перевищив допустиму дозволену швидкість руху автомобілю.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення позивач в поясненнях зазначив, що просить застосувати до нього мінімальний штраф, передбачений законодавством, чим фактично визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, позивач, дійсно, перевищив допустиму швидкість, чим порушив Правила дорожнього руху, у зв`язку з чим правомірно був притягнутий інспектором ДАІ до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, інспектор ДАІ, допустив повноту при з`ясуванні всіх обставин справи, а відповідно дав їм належну оцінку, внаслідок чого правомірно зробив висновок про накладання штрафу на позивача.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекцїї, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Відповідно до пункту 6.1, 6.32.5 наказу МВС України від 27.03.2009 року № 111 „Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекцїї МВС України" , працівник ДПС зобов`язаний досконало знати Правила дорожнього руху та інші нормативно-правові акти, що регламентують діяльність у сфері безпеки дорожнього руху та свої функціональні обов`язки, неухильно дотримуватися законності.

Працівник Державтоінспекцїї при здійсненні відносно позивача владних повноважень, діяв у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами, в межах своєї компетенції, неупереджено, не зловживаючи своїм службовим положенням.

Доводи позивача по справі не усувають факту здійснення ним правопорушення.

Суд також критично оцінює посилання позивача на ч.І ст. 14-1 КУпроАП про обов`язкову вимогу застосування засобів, що мають функцію фото та кінозйомки, оскільки ст. 14-1 КУпроАП передбачає відповідальність власників транспортних засобів та частина 1 цієї статті застосовується у тих випадках, коли правопорушення було зафіксовано технічними засобами, працюючими в автоматичному режимі. Проте вимоги щодо обов`язкового застосування таких засобів в даному випадку немає.

Суд вважає, що дії позивача, що дійсно порушили ПДР, правильно були кваліфіковані відповідачем по ст. 122 ч. 1 КУпАП України з притягненням до штрафу позивача у розмірі 255 грн.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про

адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає залишенню без змін, а адміністративний позов - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 17, 19, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС 40-го взводу капітана міліції Стрельникова Сергія Васильовича, 40-го взводу ДПС ВДАІ м. Одеси, про скасування постанови серії по справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції у десятиденний строк з дня її отримання заяви про апеляційне оскарження постанови та поданням після цього протягом 20 днів Апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.

Суддя: