Справа № 120/306/19-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/306/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року (ухвалу постановлено у м. Вінниці, дату складання повного тексту ухвали та час її постановлення не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І.ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

1. У січні 2019 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в Вінницький окружний адміністративний суд з позовом до Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в якому просили:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_2 від 09.10.2018 ВП №55723735, винесену головним державним виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Божок І.М.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_3 від 09.10.2018 ВП №55723688, винесену головним державним виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Божок І.М.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПРИЙНЯТОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ

2. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

3. Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, дійшов висновку, що даний позов може бути розглянуто виключно у порядку цивільного судочинства, судом, яким видано виконавчий документ, а саме: Бершадським районним судом Вінницької області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянти, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просили скасувати її та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

5. Скаржники зазначили, що юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори щодо оскарження постанов державного виконавця про накладення та стягнення штрафу при примусовому виконанні усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено, що у Бершадському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №126/2311/16-ц, виданий 23.01.2018 Бершадським районним судом Вінницької області у цивільній справі.

7. 09 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Божок І.М. у виконавчих провадженнях ВП №55723735, ВП №55723688 ухвалено постанови про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1700 грн та на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 1700 грн відповідно.

8. Позивачі не погодились з даними постановами, у зв'язку з чим звернулись до суду про їх скасування.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

9. Позивачі у позовній заяві зазначили, що судове рішення виконати не можливо, з тих підстав, що майно, яке необхідно передати згідно з вказаним виконавчим листом знаходиться у володінні стягувача на відповідальному зберіганні, про що свідчить акт опису й арешту майна від 08.09.2016.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конституція України.

11. Кодекс адміністративного судочинства України.

12. Цивільно-процесуальний кодекс України.

13. Закон України "Про виконавче провадження".

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

14. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

15. З матеріалів справи вбачається, що позивачами оскаржуються постанови про накладення штрафу від 09.10.2018, які ухвалені у рамках виконавчих проваджень ВП №55723735, ВП №55723688, відкритих з виконання виконавчого листа у справі № 126/2311/16-ц, виданого Бершадським районним судом Вінницької області, за результатом розгляду цивільної справи.

16. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

17. Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, порушено їхні права чи свободи.

18. У відповідності до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

19. Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

20. Частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

21. Суд звертає увагу, що вимоги даної статті спрямовані на виокремлення критеріїв визначення юрисдикції судів щодо розгляду справ, пов'язаних із оскарженням рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

22. Отже, Закон України "Про виконавче провадження" встановив спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо накладення штрафу, згідно з яким відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів і мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

23. Тому з дати набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, а саме: з 5 жовтня 2016 року, справи про оскарження постанов державного виконавця щодо накладення штрафів мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

24. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 14.11.2018 у справі № 820/4243/17.

25. Крім того, згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07 лютого 2014 року № 6, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

26. За таких обставин, висновок суду першої інстанцій про відмову у відкритті провадження в цій справі, є помилковим.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

27. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

28. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

29. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

30. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

31. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

32. Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

33. З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушив норми процесуального права, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу позивачів задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 квітня 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.