Справа № 620/3538/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3538/18 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Чернігівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Чернігівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Чернігівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (Форма «Ф») №10320-17, прийняте 05.06.2015 року Державною податковою інспекцією у Ріпкинському районі Головного управління ДФС у Чернігівській області; №2464-12, прийняте 27.06.2016 року ЧОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області; №1772-0000, прийняте 10.05.2017 року ГУ ДФС у Чернігівській області; №32468-1303-2522, прийняте 02.04.2018 року ГУ ДФС у Чернігівській області.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянтів, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2009 року між Ріпкинською районною державною адміністрацією в особі тимчасово виконуючого обов'язки голови ОСОБА_3 (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарських угідь земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Сиберізької сільської ради (п.1 Договору). Строк дії - 49 років.

Згідно п. 2, 3 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,7 га, у тому числі 3,7 - під господарськими будівлями і дворами за рахунок несільськогосподарських угідь земель сільськогосподарського призначення (господарський двір) Сиберізької сільської ради. На земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомого майна: нежитлова будівля «телятник», позначена «А-1, А-2, А-3-1», загальною площею 1495,8 кв. метрів, стан будівлі незадовільний, а також інші об'єкти інфраструктури: відсутні.

06.01.2015 року позивачем на підставі договору дарування безоплатно передано у власність ОСОБА_4 належне йому нерухоме майно - нежитлову будівлю, «телятник», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, село Великі Осняки, вул. Перемоги (колишня назва Колгоспна), будинок 48, яка була надана в оренду на 49 років, на підставі договору оренди землі укладеного 24 червня 2009 року.

Цього ж дня було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.01.2015 року №18543680 за ОСОБА_4, а саме за вказаною особою зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, телятник, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, село Великі Осняки, вул. Перемоги (колишня назва Колгоспна), будинок 48, загальна площа 1495,8 кв. метрів на підставі договору дарування від 06.01.2015 року, зареєстрованого за №45.

Разом з тим, контролюючими органами було прийнято ряд рішень, якими позивачу визначено грошове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб, а саме:

- 05.06.2015 року Державною податковою інспекцією у Ріпкинському районі Головного управління ДФС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення (Форма «Ф») №10320-17, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 9044,06 грн.;

- 27.06.2016 року Чернігівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення (Форма «Ф») №2464-12, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2016 рік, в сумі 16265,82 грн.;

- 10.05.2017 року Головним управлінням ДФС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення (Форма «Ф») №1772-0000, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2017 рік, в сумі 15235,65 грн.;

- 02.04.2018 року Головним управлінням ДФС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення (Форма «Ф») №32468-1303-2522, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік, в сумі 13249,57 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 ст. 14 ПК земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 ст. 269 ПК платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 ст. 270 ПК об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

За пунктом 287.7 ст. 287 ПК у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Частинами першою, другою ст. 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Статтею 126 цього Кодексу передбачено, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Питання переходу прав на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статями 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України, нормами яких встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» від 05.11.2009 № 1702-VI, який набув чинності з 10 грудня 2009 року, статтю 7 Закону України «Про оренду землі» доповнено частиною третьою, згідно з якою до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Цим самим було усунено правову неповноту в регулюванні земельних відносин при переході права власності на житловий будинок, будівлю або споруду.

У розумінні вищенаведених правових норм платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов'язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Встановивши обставини передання позивачем на підставі договору дарування безоплатно у власність ОСОБА_4 нерухоме майно - нежитлову будівлю, «телятник», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, село Великі Осняки, вул. Перемоги (колишня назва Колгоспна), будинок 48, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про перехід до нового користувача і прав користування земельною ділянкою під цим об'єктом, а відтак і обов'язку зі сплати орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 08.06.2016 у справі № 21-804а16, Верховним судом у постановах від 31.01.2018 року у справі №825/308/17, від 25.08.2018 року по справі 808/5439/13-а.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Чернігівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 17.04.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В.Файдюк

Є.І.Мєзєнцев