Справа № 200/1470/19-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 р. Справа№200/1470/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом державного підприємства "Селидіввугілля" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Селидіввугілля" (84500, Донецька область, м.Селидове, вул.К.Маркса, буд. 41) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул.Дегтярівська, буд. 11г) про визнання протиправним та скасування рішення від 20.11.2018 року № про застосування до ДП "Селидіввугілля" штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 226607,05 грн., в тому числі штраф у розмірі 57937,92 грн. та пеня у розмірі 168669,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується із рішенням відповідача, відповідно до якого застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 20.11.2018 року на загальну суму 226607,05 грн. з наступних підстав. Оскільки позивач розташований на території де проводиться антитерористична операція з 14 квітня 2014 року до теперішнього часу, яка в подальшому триває, відповідальність, штрафні та фінансові санкції, які передбачені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. З огляду на вищезазначене, вважає, що спірне рішення є протиправним, оскільки прийняте в супереч чинному законодавству України.

Представник відповідача через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" зазначив, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць. Зазначає, що відповідно до п.10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на частково погашену суму недоїмки за рішенням від 20.11.2018 року № нараховано пеню в автоматичному режимі з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожен день прострочення платежу на загальну суму 168669,13 грн.

Також, представник відповідача вважає недоцільним посилання позивача на п.9-4 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону 2464, оскільки згідно п.28 розділу І Закону України від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зміни внесені Законом України № 1669-VII від 02.09.2014р. "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" до розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону 2464 втратили чинність. Тобто, платники ЄСВ звільнювалися від обов'язків зі сплати єдиного внеску лише до 01.01.2016 року.

У зв'язку з наведеним представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що перебування платника податків (позивача) на обліку в органах доходів та зборів, розташованих поза межами території Донецької області, на якій відбувається проведення антитерористичної операції, відбулось не за власним бажанням позивача і не у зв'язку з самостійною зміною ним місця реєстрації. Реформа органів ДФС фактично призвела до дискримінації окремих його прав у податкових правовідносинах.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року відкрито провадження в адміністративній справи та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року відкладено підготовче засідання по справі та забезпечено участь представника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у судовому засіданні, яке відбудеться 19.03.2019 року об 11-00 год., в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 19.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.04.2019 року відкладено розгляд справи.

Ухвалою суду від 09.04.2019 року забезпечено участь представника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у судовому засіданні, яке відбудеться 16.04.2019 року об 9-00 год., в режимі відеоконференції.

До судового засідання 16.04.2019 року представники сторін не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача на адресу суду надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державне підприємство "Селидіввугілля" є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 33426253 (а.с.68-69). Місцезнаходження: 85400, Донецька область, місто Селидове, вул. К.Маркса, буд. 41, перебуває на обліку Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідач, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, є суб'єктом владних повноважень, згідно ст.43 КАС України здатне особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

З метою звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску, що визначені ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, платник єдиного внеску 16.12.2015 року подав до органу доходів і зборів за основним місцем обліку заяву про звільнення від виконання таких обов'язків (а.с. 20).

20.11.2018 року відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" застосовано до державного підприємства "Селидіввугілля" штраф у розмірі 57937,92 грн. та нараховано пеню в розмірі 168669,13 грн. за період з 28.02.2017 року по 30.10.2018 року, всього на загальну суму 226607,05 грн.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464), Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 року № 1669-VIІ (далі по тексту - Закон № 1669).

У відповідності до п.1 ч.1. ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами ч.ч.8,12 ст.9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно ст.25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24 грудня 2015 року внесені зміни до Закону України від 02 вересня 2014 року №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", у відповідності до якого п.п.8 п.4 ст.11 вказаного Закону виключено.

Водночас, оскільки п.п.8 п.4 ст.11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" було внесено зміни до Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24 грудня 2015 року змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не було внесено, спірні правовідносини врегульовують положення п.9-4 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

При цьому, слід зазначити, що з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" від 02.03.2015 року №219-VIII п.9-3 ";Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено вважати п.9-4.

Таким чином, згідно п.9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, визначені ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Указом Президента України №405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII (надалі Закон №1669), згідно до ст.1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

Матеріалами справи підтверджено, що містом здійснення господарської діяльності позивача як на час виникнення спірних правовідносин так і на даний час - є м. Селидове Донецької області.

З 08.06.2005 року позивач перебував на обліку в Красноармійські об'єднаній ДПІ (Селидівське відділення), яка розташована на території м. Красноармійська Донецької області, про що свідчить довідка Форми 4-ОПП від 16.04.2010 року.

З 2015 року позивач перебував на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань станом на 09.06.2016 року.

При цьому, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС знаходилась у м. Маріуполі Донецької області, тобто, позивач перебував на обліку в органі доходів та зборів, який був розташований на території проведення антитерористичної операції, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р.

Разом з цим, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" №247 від 30.03.2016 року реорганізовано спеціалізовані державні податкові інспекції з обслуговування великих платників шляхом їх приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за Переліком згідно з додатком.

Серед Переліку визначено, зокрема, Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС () перебуває у стані припинення.

Тобто, діюча Спеціалізована державна податкова інспекцію з обслуговування великих платників на території Донецької області відсутня.

Листом № 139/10/28-07-08-11 від 15.09.2016 року Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у місті Дніпропетровську МГ ГУ ДФС повідомила позивача, що з метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України №247 від 30.03.2016 року місцем основного обліку позивача визначено Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС.

Тобто, з 16.09.2017 року позивача переведено на податковий облік у Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, що підтверджується довідкою № 3 - 17 від 07.06.2017 року.

При цьому, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС розташована у місті Дніпрі і ця територія не віднесена до Переліку територій, на якій проводиться антитерористична операція.

Фактично зняття позивача з обліку податкового органу, який знаходився на території проведення антитерористичної операції та переведення на облік до іншого органу, який територіально розташований поза межами території Донецької області, на якій відбувається проведення антитерористичної операції, відбулось не за власним бажанням позивача і не у зв'язку із самостійною зміною ним місця реєстрації.

Тобто, внаслідок проведеної Кабінетом Міністрів України реформи спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників, відбулось позбавлення позивача права на звільнення від сплати єдиного соціального внеску, надане йому Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Разом з цим, слід зазначити, що прийняття Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" забезпечило підтримку всіх суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, не розділяючи при цьому суб'єктів господарювання в залежності від обсягу сплати ними податків.

Проте, прийнята Кабінетом Міністрів України Постанова "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" №247 від 30.03.2016 року і проведена, у зв'язку з цим, реформа органів ДФС, фактично позбавила позивача, права на звільнення від сплати єдиного соціального внеску надане йому Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", чим призвела до дискримінації окремих його прав у податкових правовідносинах, оскільки, для усіх платників податків, які також здійснюють свою господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції і при цьому перебувають на обліку в податкових органах, розташованих на території проведення антитерористичної операції - право на звільнення від обов'язку сплати соціального внеску залишилось, в той час, як для позивача, який також здійснює свою господарську діяльність на цій території, але є великим платником податку і не може перебувати на обліку в місцевих органах доходів і зборів та не може перебувати на обліку в спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників, у зв'язку з її відсутністю на території Донецької області - таке право на звільнення було позбавлено.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006 року встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі Darby v. Sweden (заява № 11581/85) рішенням від 23 жовтня 1990 року визнав порушення ст.14 Конвенції взятої спільно зі статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції, щодо дискримінації у податкових правовідносинах. В своєму рішенні суд констатував, що заявник мав право на звільнення від податку, оскільки його статус аналогічний статусу будь-яких інших нерезидентів Швеції. Через відсутність законної мети в сенсі Конвенції проведення відмінностей у користуванні цим правом, з одного боку, особами які формально зареєстровані як такі, що постійно проживають в Швеції, і з іншого боку, особами, які такого статусу не мають, не може вважатись обґрунтованим.

У зв'язку з чим, слід зазначити, що в даному випадку відбулась дискримінація у податкових правовідносинах відносно позивача, яка призвела до порушень його законних прав на звільнення від сплати єдиного соціального внеску, наданих позивачу Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що у відповідності до приписів Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від обов'язків платника єдиного внеску та від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, за невиконання обов'язків платника єдиного внеску.

На підставі вищевикладеного та враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що рішення від 20.11.2018 року № є протиправним тому підлягає скасуванню, на підставі чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України присуджує стягнути судові витрати у розмірі 3399,11 грн., здійснені державним підприємством «Селидіввугілля», за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Керуючись ст.2, ст. 5-14, ст. 19-22, ст. 72-78, ст. 94, ст. 132-143, ст. 159-165, ст. 192-205, ст. 241-247, ст. 255,ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов державного підприємства "Селидіввугілля" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 20.11.2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 226607,05 грн., в тому числі штраф у розмірі 57937,92 грн. та пеня у розмірі 168669,13 грн.

Стягнути на користь державного підприємства "Селидіввугілля" (84500, Донецька область, м. Селидове, вул. К.Маркса, буд. 41, ) судові витрати у розмірі 3399,11 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.04.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.