Справа № 120/541/19-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

12 квітня 2019 р. Справа № 120/541/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні питання про застосування заходів процесуального впливу у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіксальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіксальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

При розгляді даної справи виникла необхідність застосувати заходи процесуального примусу.

Так, згідно статті 144 КАС України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно пункту 5 частини першої статті 145 КАС України, заходом процесуального примусу є штраф.

Пунктами 3 частини першої статті 149 КАС України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб'єктом владних повноважень.

Отже, законодавець встановив відповідальність у вигляді штрафу за неподання доказів витребуваних судом без поважних причин або за неповідомлення суд про неможливість подати докази.

Визначаючись щодо наявності підстав для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, суд вказує на наступне.

Згідно статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання.

Обов'язковість судового рішення, згідно пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, є однією із основних засад судочинства.

Зазначений принцип закріплений у нормах судоустрійного та процесуального законодавства.

Так, згідно частин другої, четвертої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Водночас, аналогічна за змістом норма, міститься у й процесуальному законі. Зокрема, відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, суть принципу обов'язковості судових рішень полягає в такому:

- судове рішення, що набрало законної сили, повинно виконуватись усіма суб'єктами, прав яких воно стосується;

- судове рішення, що набрало законної сили, є обов'язкове до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України;

- у випадку відмови від добровільного виконання судового рішення воно може бути виконано компетентним органом в примусовому порядку.

Згідно частини четвертої статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частинами третьою, шостою, сьомою, восьмою статті 80 КАС України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, суд постановляє ухвалу.

Так, ухвалою суду від 19.03.2019 р. витребувано в Вінницької філії АТ КБ "Приватбанк" та зобов'язано надати суду до 11.04.2019 р. інформацію/довідку із датою прийняття/отримання банківською установою платіжного доручення №365 від 18.05.2018 р. (платник ОСОБА_1, код НОМЕР_1) на виконання та датою фактичного виконання.

Одночасно судом в мотивувальній частині ухвали попереджено, що у разі невиконання вимог ухвали суду та не повідомлення суд про причини такого невиконання, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Дана ухвала отримана філією 01.04.2019 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Станом на 11.04.2019 р. вимоги ухвали суду від 19.03.2019 р. Вінницькою філією АТ КБ "Приватбанк" не виконані, витребуваний доказ не надано, про причини ненадання суд не повідомлено.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для застосування до директора Вінницької філії АТ КБ "Приватбанк" заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, що підлягає стягненню в дохід Державного бюджету в розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд зазначає, що згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1 921 гривень. Відтак, сума штрафу складає 576,30 грн.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст.ст. 144, 149, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

стягнути з директора Вінницької філії АТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_2 (місце роботи: м.Вінниця, вул.Келецька, 78-Б) штраф в розмірі 576,30 (п'ятсот сімдесят шість гривень 30 коп.) в дохід Державного бюджету .

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна