Справа № 804/4551/16
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4551/16

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року

по адміністративній справі за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2016 року позивач Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1, третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі по тексту - ГУ МВС України в Дніпропетровській області) про стягнення заборгованості.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1, третя особа: ГУ МВС України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості задоволений частково.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, 25 березня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на копії конверту та відомостей інтернет-порталу Укрпошти, який забезпечує відстеження поштових відправлень за штрихкодовими ідентифікаторами /відправлення № 599/, апеляційна скарга ОСОБА_1 відправлена 20 березня 2019 року) ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 12 частини 1 перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному:

- в порушення вимог частини 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, скаржником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, тобто, після закінчення строків апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року, з огляду на наступне.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 08 серпня 2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у відкритому судовому засіданні ухвалена постанова.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2016 року.

22 листопада 2018 року скаржник ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами даної адміністративної справи, що підтверджується письмовою відміткою на заяві в матеріалах адміністративної справи (а.с.59).

Відповідно до письмової відмітки на заяві в матеріалах адміністративної справи (а.с.59), копія постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року отримана скаржником ОСОБА_1 22 листопада 2018 рок, що не спростовується матеріалами даної адміністративної справи.

Відповідно до частини 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Отже, апеляційна скарга на вищевказане судове рішення суду першої інстанції повинна бути подана не пізніше 03 грудня 2018 року включно (день, який був першим робочим днем після 02 грудня 2018 року - останнього дня для оскарження вказаного судового рішення, який припав на вихідний день).

Однак, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року до суду першої інстанції подана 20 березня 2019 року, про що свідчать поштовий штемпель на копії конверту та відомості інтернет-порталу Укрпошти, який забезпечує відстеження поштових відправлень за штрихкодовими ідентифікаторами /відправлення № 599/, тобто з більш як тримісячним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Більш того, відповідно до дати, поставленої скаржником ОСОБА_1 на апеляційній скарзі, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року навіть виготовлена 20 березня 2019 року, тобто, поза межами десятиденного строку, встановленого законодавством України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Разом з тим, скаржник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року.

В обґрунтування клопотання зазначається, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року була оскаржена скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції, у зв'язку з чим ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року апеляційна скарга була повернута без розгляду. Копія зазначеної ухвали разом з апеляційною скаргою була отримана представником скаржника ОСОБА_4 15 березня 2019 року, просить «вважати початком перебігу даного терміну дату фактичного отримання вищезазначених матеріалів, тобто 15 березня 2019 року».

Розглянувши клопотання скаржника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року вважаю його таким, що не підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

Приписами статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, чинними на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, визначено порядок та строки апеляційного оскарження.

Вказаною статтею визначено події, з настаннням яких починається перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішуючи клопотання, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обов'язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Отже, поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право позивача.

Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником строку подачі апеляційної скарги визначено обов'язковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного строку можливо лише за наявності обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Звертаю увагу на тому, що копія оскаржуваної скаржником постанови суду першої інстанції отримана скаржником ОСОБА_1 22 листопада 2018 року, що також підтверджує сам скаржник в своїй апеляційній скарзі (а.с.59).

З огляду на вказане, відповідно до частини 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, останнім днем строку подання апеляційної скарги було саме 03 грудня 2018 року включно (день, який був першим робочим днем після 02 грудня 2018 року - останнього дня для оскарження вказаного судового рішення, який припав на вихідний день.

Однак, матеріали адміністративної справи не містять жодних підтверджень того, що первісна апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року, яка була направлена скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції, оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови, тобто в строк, встановлений законодавством України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Суддя не знаходить обґрунтованими доводи скаржника ОСОБА_1 стосовно того, що скаржник просить «вважати початком перебігу терміну - дату фактичного отримання копії ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року разом з матеріалами первісної апеляційної скарги, тобто 15 березня 2019 року», оскільки це мало б місце при оскарженні ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року до суду касаційної інстанції.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що оскаржувана скаржником ОСОБА_1 постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року на момент подачі апеляційної скарги набрала законної сили, у зв'язку з чим скаржник ОСОБА_1 мав навести чіткі та обґрунтовані поважні причини пропуску ними строку на апеляційне оскарження рішення суду, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами).

Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржником не зазначено.

При цьому, наголошую на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, скаржником ОСОБА_1 апеляційній інстанції не надано.

- порушення вимог пункту 2 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 у вступній частині апеляційної скарги не зазначено найменування суду першої інстанції, який ухвалив рішення, а також не вірно зазначена дата ухвалення постанови, зокрема, « 9 серпня 2016 року» замість вірної дати « 08 серпня 2016 року»;

- в порушення вимог пункту 3 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не вірно зазначено прізвище скаржника ОСОБА_1, а саме: «ОСОБА_1», замість вірно «ОСОБА_1», а також не зазначено електронну пошту скаржника ОСОБА_1;

- в порушення вимог пункту 8 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

- в порушення вимог пункту 9 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не вірно зазначено перелік матеріалів, що додаються, зокрема, додаток № 2 «Копія постанови по справі за номером 804/4551/16 від 9 серпня 2016 року», що підтверджується актом складеним відділом з організаційного забезпечення суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року від 25 березня 2019 року № 113.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, а також вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та в разі не усунення її недоліків у встановлений судом строк повертає скаргу особі, яка її подала.

Відповідно до частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана поза межами процесуального строку, встановленого законом для подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, тобто з більш як тримісячним пропуском строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, а питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ставилося із зазначенням підстав, визнаних суддею неповажними через відсутністю жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, а також враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху, надавши скаржнику ОСОБА_1 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись статтями 169, 286, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені скаржником ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року по адміністративній справі за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Надати скаржнику ОСОБА_1 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом звернення до Третього апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням доказів того, що первісна апеляційна скарга була направлена скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови, тобто в строк, встановлений законодавством України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення), а також шляхом приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді (зазначити найменування суду першої інстанції, який ухвалив рішення, вірно зазначити дату ухвалення постанови суду першої інстанції та прізвище скаржника, її електронну пошту, дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, а також вірно вказати перелік матеріалів, що додаються).

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження разом з зазначенням поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням відповідних доказів або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

В разі не виконання ухвали і не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк в частині приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.С. Прокопчук