Справа № 815/2501/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2501/18
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря - Скоріної Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" до Одеської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" (далі - ТОВ "100 ШИН+") звернулось до суду першої інстанції з позовною заявою до Одеської митниці ДФС, в якій просило:

- визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

- скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500010/2018/00012;

- визнати протиправним та скасувати рішення про корегування митної вартості від 16.02.2018 №UA500010/2018/000001/2.

В обґрунтування позову зазначило, що висновки фіскального органу про заниження позивачем митної вартості товару та неможливість її визначення за ціною контракту, зроблені в результаті неналежного аналізу поданих до митного оформлення документів. Під час митного оформлення товару позивачем надано всі документи, які підтверджують митну вартість товару за основним методом, отже у митного органу не було підстав для витребування додаткових бухгалтерських та інших документів для перевірки правильності її визначення.

Зазначені обставини свідчать про те, що рішення про коригування митної вартості та про відмову у митному оформленні товару є незаконними, прийняті без достатніх правових підстав, а тому підлягають скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року позовну заяву ТОВ "100 ШИН+" задоволено частково.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що під час митного оформлення товару позивачем подано відповідачу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, а отже визначена позивачем митна вартість товарів відповідає вимогам митного законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товару та про відмову у його митному оформленні митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав, не у відповідності до правил митного законодавства, що є безумовною підставою для скасування рішень суб'єкта владних повноважень.

Водночас зазначив, що попри те, що Одеська митниця ДФС протиправно відмовила у прийнятті митної декларації та митному оформлені товарів, не можна визнавати її дії з цього приводу протиправним, адже визначення митної вартості товарів віднесено до її своїх дискреційних повноважень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Одеська митниця ДФС просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, що надані декларантом до митного оформлення документи містять розбіжності та наявні ознаки підробки, а саме:

1) копія митної декларації країни відправлення від 10.12.2017 року №40019538 не містить реквізити зовнішньоекономічного договору (контракту) та/або інвойсу, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється;

2) у банківських платіжних документах відсутні підписи та печатки посадових осіб банку;

3) в копії митної декларації країни відправлення від 08.01.2018 року №00019538 зазначено реквізити коносаменту, який був виданий 09.01.2018, тобто на момент оформлення митної декларації країни відправлення коносаменту ще не існувало;

4) відсутність розрахунку-фактури (акт виконаних робіт) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

5) надана декларантом довідка ТОВ "Глобал Лоджистік" від 12.02.2018 року не підтверджує митну вартість товарів, оскільки не належить до транспортних (перевізних) документів.

Підсумовуючи, апелянт зазначив, що приймаючи оскаржувані рішення, мав обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом вартості товару.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "100 ШИН+" зазначило, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими та не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставина справи, у зв'язку з чим, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В матеріалах справи наявні клопотання сторін про розгляд справи без участі їх представників.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання суду апеляційної інстанції, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.4 ст.229 КАС України).

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2017 року між ТОВ « 100 ШИН+» (Покупець) та «QINGDAO REPUZER INTERNATIONAL TRADING LTD» (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний договір № 100T-REP.

За умовами контракту компанія «QINGDAO REPUZER INTERNATIONAL TRADING LTD» поставляє, а ТОВ « 100 ШИН+» приймає та оплачує сталеві диски в асортименті, виробництва компанії «QINGDAO REPUZER INTERNATIONAL TRADING LTD» та компанії «SHANDONG ADD IMPORT AND EXPORT CO., LTD у кількості та по цінам, вказаним у комерційному Інвойсі, який є невід'ємною частиною даного контракту (пп.1.1). Загальна вартість товару за даним договором вказується у комерційному інвойсі та додається до кожної конкретної поставки товару (пп.3.2).

Згідно п.4 договору № 100T-REP.базові умови поставки визначається умовами, вказаними в комерційному інвойсі, умови поставки повинні відповідати правилам "Інкотермс 2010".

Відповідно до пп. 5.1, 5.2 вказаного договору покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським перерахунком на розрахунковий рахунок продавця. Порядок оплати товару здійснюється в рахунку-проформі на кожну поставку товару.

Відповідно до Інвойсу №UA20171219 від 05.1.2018 року, складеного між Продавцем та Покупцем з метою додержання умов контракту, узгоджено номенклатуру, ціну та кількість товару, а саме: диск ходових коліс, розмір 22.5х11.75 - 312 шт., ціна на умовах FOB (Qingdao) - 49,50 дол. США, вартість 15444,00 Дол. США; диск ходових коліс, розмір 22.5х11.75 - 168 шт., ціна на умовах FOB (Qingdao) - 49,50 Дол. США, вартість 8316,00 дол. США.

З метою митного оформлення товару ТОВ "100 ШИН+" для підтвердження його митної вартості до Одеської митниці ДФС була подана електронна митна декларація №UA500030/2018/001408 від 15.02.2018 року де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньоекономічного контракту.

Для підтвердження митної вартості товару декларант надав наступні документи:

пакувальний лист б/н від 03.01.2018року;

рахунок-проформа UA20171219 від 19.12.2017 року;

рахунок-фактура UA20171219 від 05.01.2018 року;

коносамент APLU666296831 від 09.01.2018 року;

навантажувальний документ 268 від 13.02.2018 року;

сертифікат про походження товару С80046 від 24.01.2018 року; банківські платіжні документи, що стосуються товару б/н від 22.01.2018 року, від 05.02.2018 року;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 12.02.2018 року;

прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.01.2018 року;

розрахунок ціни (калькуляція) UA20171219 від 05.01.2018 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №100T-REP від 19.12.2017 року;

договір (контракт) про перевезення №01/12/2016/01 від 01.12.2016 року;

інші некласифіковані документи наказ №2 від 17.02.2017 року;

копія митної декларації країни відправлення №00019538 від 08.01.2018 року.

Під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості товарів, визначених у декларації, встановлена розбіжність у документах, що надані до митного оформлення.

ТОВ "100 ШИН+" було запропоновано подати протягом 10 календарних днів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та (або) інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларанту, крім того, було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

16 лютого 2018 року, декларант направив на адресу Одеської митниці ДФС лист з поясненнями щодо виявлених розбіжностей, а також лист постачальника «QINGDAO REPUZER INTERNATIONAL TRADING LTD».

Цього ж дня, Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2018/000001/2 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500010/2018/00012.

Підставами для прийняття таких рішень, стало виявлення митним органом у наданих до митного оформлення документах розбіжностей, а саме:

1) у митній декларації країни відправлення від 10.12.2017 року №40019538 не зазначені реквізити зовнішньоекономічного договору (контракту) та/або інвойсу, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється;

2) в наданих до митного оформлення банківських платіжних документах відсутні підписи та печатки посадових осіб банку;

3) в копії митної декларації країни відправлення від 08.01.2018 року №00019538 зазначено реквізити коносаменту, який був виданий 09.01.2018, тобто на момент оформлення митної декларації країни відправлення коносаменту ще не існувало;

4) розрахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

5) на підтвердження митної вартості товарів декларантом надано довідку ТОВ "Глобал Лоджистік" від 12.02.2018 року.

Також, у спірному рішенні зазначено про неподання декларантом на запит митного органу документів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвергів ст. 53 Митного кодексу України.

Законність таких рішень є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України): митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст. 52 МК України).

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини ч.3 ст. 53 МК України).

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст. 53 МК України).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст. 53 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1 ст. 54 МК України).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч.2 ст. 54 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу (ч.3 ст. 54 МК України).

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст. 54 МК України).

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7 ст. 54 МК України).

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч.1 ст. 57 МК України).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст. 57 МК України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст. 57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст. 57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч.8 ст. 57 МК України).

Позиція суду апеляційної інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язок доведення митної ціни товару покладений на декларанта, а у митного органу, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є право витребувати додаткові документи.

Очевидно, що сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов'язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є , зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України заборонено.

Судом першої інстанції вірно враховано, що експортна декларація ЕХ-1 - це митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. Відповідно до умов Інкотермс 2010 експортну декларацію може оформляти продавець чи покупець продукції.

Згідно експортної декларації №00019538 вбачається, що поставка товару здійснюється на умовах FOB (Qingdao), код товару 87087050.00, найменування товару: сталеві вантажні диски, кількість товару 480 шт. (22320 кг. нетто), сума - 23760,00 дол. США, номер контейнера TCLU9106542*1(2), номер букінгу (Коносаменту) APLU666296831.

Експортна декларація також містить дані про постачальника QINGDAO REPUZER INTERNATIONAL TRADING LTD, що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в інших поданих до митного оформлення документах.

Так, у рахунку-проформі (інвойсі) №UA20171219 від 19.12.2017 року та інвойсі №UA20171219 від 05.01.2018 року, оформлених на підставі контракту №100Т-REP від 19.12.2017 року, містяться відомості про постачальника: QINGDAO REPUZER INTERNATIONAL TRADING LTD та, зокрема, інформація про товар: диски ходових коліс, розмір 22.5х11.75, колір, загальна кількість 480, загальна вартість 23760 доларів США.

Зазначені відомості спростовують висновок митного органу про неможливість ідентифікації митної декларації країни відправлення з конкретною поставкою, а відсутність у ній реквізитів товарно-супровідних документів контракту не впливає на числові значення складових митної вартості.

Колегія суддів, вважає таким, що не заснований на вимогах до ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" від 22.05.2003 року №852-IV доводи апелянта про відсутність у банківських платіжних документах підписів та печатки посадових осіб банку.

Так, згідно ст. 3 даного Закону України електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Так, у платіжних дорученнях від 22.01.2018 року та 05.02.2018 року в нижньому правому куті документа міститься відмітка - "TASCOMBANK JSC (FORMERLY BANK STANDART) виконано, дата (22.01.2018 та 05.02.2018 року), код банку MUNIUA22, електронний підпис є коректним.

Отже, як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, вказані платіжні доручення проведені банком та підписані електронним підписом, а тому посилання відповідача на те, що в платіжних документах відсутні підписи та печатки посадових осіб банку не знайшли свого підтвердження.

Слід визнати правильним довід суду першої інстанції, що на митній декларації країни відправлення № №00019538 відсутня дата "08.01.2018 - дата подання декларації", а тому доводи апелянта про її недостовірність, у зв'язку зазначенням коносаменту з датою видачі від 09.01.2018 р. є неспроможними.

Разом з цим, слід зауважити, що в експортній вантажній митній декларації країни відправлення №00019538 у графі "Номер букінгу (Коносаменту)" вказано APLU666296831, тобто номер бронювання місця на судні, який зазвичай співпадає з номером коносаменту.

При цьому, в експортній вантажній митній декларації країни відправлення №00019538 відсутня дата складання букінгу, отже, оформленому в подальшому коносаменті від 09.01.2018 року APLU666296831 присвоєно номер бронювання місця на судні.

Зазначене підтверджується і листом "QINGDAO GM ROVER TIRE CO., LTD" від 16.02.2018 року, згідно якого в експортній декларації від 08.01.2018 №00019538 в графі номер букінгу (коносамента) указано номер букінг нот, який надає можливість резервувати (бронювати) місце на судні.

Водночас, відповідно до ст.ст. 189, 190 Господарського кодексу України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Отже, вказані відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Колегія суддів вважає, що встановлення в судовому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару є беззаперечною підставою для скасування рішень, що прийняті на підставі неправомірних висновків митного органу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для скасування оспорюваних рішень митниці.

За викладених підстав, колегія суддів вважає, що наведені апелянтом обставини про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а отже підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" до Одеської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 16.04.2019 року.