Справа № 1740/2210/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2520/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Курильця А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Пильо І.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Гордійчук О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року у справі №1740/2210/18 (рішення ухвалено в м. Рівне, головуючий суддя Борискін С.А., повний текст рішення складено 21.09.2018) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 20.08.2018 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо виплати пенсії із застосуванням обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та не проведення нарахування і виплати пенсійного забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, виплачених позивачу у 2018 році та зазначених у довідці військової прокуратури Центрального регіону України від 03.05.2018 №18/17/ПФ вих-18 про розмір грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії; - зобов'язати провести перерахунок з 01.04.2018 та здійснювати виплату пенсійного забезпечення без обмеження максимального розміру; - зобов'язати нарахувати та виплатити пенсійне забезпечення з урахуванням виплаченої у 2018 році матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, зазначених у довідці військової прокуратури Центрального регіону України від 03.05.2018 №18/17/ПФ вих-18 про розмір грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії у розмірі, передбаченому постановою КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» у сумі 23915,66 грн., починаючи з 01.04.2018 (дня призначення пенсії).

В обгрунтування позову зазначає, що з квітня 2018 відповідачем призначено йому пенсію за вислугу років, проте матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та грошова допомога на оздоровлення, виплачені позивачу у 2018, при обчисленні та призначенні пенсії враховані не були (хоча були вказані у наданій довідці). Також пенсію обмежено граничним розміром. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії із застосуванням обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та не проведення нарахування і виплати пенсійного забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, виплачених позивачу у 2018 році та зазначених у довідці військової прокуратури Центрального регіону України від 03.05.2018 №18/17/ПФ вих-18 про розмір грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2018 та здійснювати виплату пенсійного забезпечення без обмеження максимального розміру. Зобов'язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсійне забезпечення з урахуванням виплаченої у 2018 році матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, зазначених у довідці військової прокуратури Центрального регіону України від 03.05.2018 №18/17/ПФ вих-18 про розмір грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії у розмірі, передбаченому постановою КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» у сумі 5978,92 грн., починаючи з 01.04.2018 (дня призначення пенсії). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, судом не враховано, що такі виплати як матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань та грошова допомога на оздоровлення мають разовий характер і не включені до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та не можуть бути складовими грошового забезпечення в розумінні положень ч. 3 ст. 43 Закону України №2262-XII.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

У судовому засіданні позивач погодився з рішенням суду першої інстанції та просив залишити його без змін.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що Наказом Міністра оборони України від 27.03.2018 №161 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (за станом здоров'я).

З 31.03.2018 ОСОБА_1 наказом військової прокуратури Центрального регіону України за №19 о/с від 29.03.2018 звільнено з посади прокурора відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях військової прокуратури Центрального регіону України та виключено зі списків особового складу військової прокуратури Центрального регіону України, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського ОМВК Рівненської області. Матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 отримав (а.с.15).

02.04.2018 позивач звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Рівненській області про призначення пенсії за вислугу років (а.с.29).

Згідно з протоколом від 23.05.2018, за пенсійною справою № ОСОБА_1 з 01.04.2018 призначено пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с.33).

З розрахунку пенсії позивача видно, що при її обчисленні із сум грошового забезпечення були враховані: посадовий оклад - 6303 грн., оклад за військове звання - 14880 грн., процентна надбавка за вислугу років 30% - 2334,90 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. премія - 25108,26 грн. (а.с.33).

Згідно з довідкою про грошове забезпечення ОСОБА_1 № 18/13 ПФ вих-18 від 30.03.2018 до такого грошового забезпечення позивача входить: основні види: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за виконання ОВР, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, премія, одноразові додаткові види грошового забезпечення: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, грошова допомога на оздоровлення за 2018 рік (а.с.31).

В свою чергу, відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії №18/14ПФ вих-18 від 30.03.2018 було включено такі види грошового забезпечення: основні види грошового забезпечення: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за виконання ОВР, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, премія (а.с.32).

В травні 2018 позивачем була отримана нова довідка №18/17ПФвих-18 від 03.05.2018, видана військовою прокуратурою Центрального регіону України, про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1, в якій, окрім зазначених у попередній довідці видів грошового забезпечення, було включено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення із зазначенням про нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на всі виплати, вказані у цій довідці (а.с.10).

У зв'язку з цим, позивачем була подана до ГУ ПФУ в Рівненській області заява про врахування при призначенні та обчисленні пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, які включені до довідки військової прокуратури Центрального регіону України №18/17ПФвих-18 від 03.05.2018, та здійснення виплати пенсії без обмежень у розмірі призначеної пенсії.

Листом від 01.06.2018 за №П-749/07.1-59, у відповідь на звернення позивача, ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило, що скільки вказані позивачем у зверненні матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога на оздоровлення не визначені нормативними документами як складові частини грошового забезпечення, що враховуються для обчислення розміру пенсії, і відповідно не включені до довідки про додаткові види грошового забезпечення, то підстав для врахування цих сум в розмір грошового забезпечення при визначені розміру за вислугу років немає (а.с.11).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Водночас, за Законом №2262-ХІІ, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 06 березня 2019 року у справі №522/11262/16-а.

При обчисленні пенсії позивачу із сум грошового забезпечення були враховані: посадовий оклад - 6303 грн., оклад за військове звання - 14880 грн., процентна надбавка за вислугу років 30% - 2334,90 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. премія - 25108,26 грн. (а.с.33).

Згідно довідки №18/17ПФвих-18 від 03.05.2018, виданої військовою прокуратурою Центрального регіону України, про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1, в якій, окрім зазначених у попередній довідці видів грошового забезпечення, було включено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення із зазначенням про нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на всі виплати, вказані у цій довідці (а.с.10).

Проте, колегія суддів зазначає, що оскільки отримувані позивачем під час проходження військової служби матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення, не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, вказаних виплат.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про нарахування та виплату пенсійного забезпечення з урахуванням виплаченої у 2018 році матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, зазначених у довідці військової прокуратури Центрального регіону України від 03.05.2018 №18/17/ПФ вих-18 про розмір грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії у розмірі, передбаченому постановою КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» у сумі 5978,92 грн., починаючи з 01.04.2018 (дня призначення пенсії).

Таким чином, за зазначеного правового регулювання спірних правовідносин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняттям постанови, якою в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року у справі №1740/2210/18 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 16.04.2019