Справа № 727/7818/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2019 року

Київ

справа №727/7818/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45555/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці в складі судді Чебан В.М. від 20.12.2016 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Совгири Д.І., Курка О.П., Білоуса О.В. від 28.02.2017 у справі №727/7818/16-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання виплатити компенсацію,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року представник позивача в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити компенсацію, передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати" з жовтня 2009 року по липень 2016 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2016 року позов в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання виплатити компенсацію передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати" починаючи з 05 квітня 2016 року по липень 2016 року відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2016 року змінено.

Викладено резолютивну частину постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2016 року наступним чином: "В задоволенні адміністративних позовних вимог ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання виплатити ОСОБА_3 компенсацію, передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати" з жовтня 2009 року по липень 2016 року - відмовити".

Не погоджуючись з судовими рішеннями, представник позивача подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що виплата коштів відповідачем на підставі постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2016 року, яка набрала чинності, здійснена за період з жовтня 2009 по липень 2016 року, що очевидно свідчить про виплату зазначених коштів з пропуском строків їх виплати.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що що ОСОБА_3 є громадянином України та перебуває на консульському обліку та станом на 2016 рік постійним місцем проживання позивача є США, про що є відповідна відмітка у паспорті позивача.

Починаючи з 26 жовтня 1987 року позивач перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримувала пенсію за віком.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях, правонаступником якого є Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, було закрито пенсійну справу позивача у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до США.

Додатковою постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання провести поновлення виплати раніше призначеної пенсії - задоволено, а саме визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в поновленні виплати раніше призначеної соціальної пенсії ОСОБА_3 неправомірними, крім того зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області поновити виплату раніше призначеної соціальної пенсії ОСОБА_3 починаючи з 07 жовтня 2009 року з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказане рішення суду набрало законної сили.

На виконання постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2016 року відповідачем поновлено ОСОБА_3 виплату раніше призначеної соціальної пенсії, сума доплати за період з 07.10.2009 року по 31.07.2016 року склала 73700,64 грн.

Виплата проведена в серпні 2016 року.

Листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 09.09.2016 №9162/07 позивача повідомлено, що підстав для виплати компенсації ОСОБА_3 не вбачається, оскільки немає факту втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Позивач, вважаючи такі дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправними, звернулася з вказаним позовом..

Не погоджуючись з отриманою відповіддю, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що сума нарахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії не підлягає компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ, оскільки вона нарахована на виконання рішення суду та виплачена без затримки.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа № 521/940/17).

У даній справі суди встановили, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулись на виконання судових рішень за період з 2009 по 2016 роки (сторонами не заперечувалось).

Несвоєчасне нарахування сум відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Безпідставними є висновки суду попередніх інстанцій про той факт, що в даній справі відсутні докази, які б доводили, що пенсія виплачена відповідачем із порушенням строків, оскільки як встановлено судами та не заперечувалось сторонами виплата коштів позивачу здійснена Пенсійним органом за період з 2009 по 2016 роки та зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. Тобто, належні позивачу з 2009 року кошти виплачені останньому лише в серпні 2016 року.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 345, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2016 року, та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати пенсії у відповідності до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати» за період з жовтня 2009 року по липень 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду