Справа № 807/692/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2760/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Обрізка І.М., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Ужгородської міської ради на окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року, постановлену суддею Плехановою З.Б., 13:24:41 год, м.Ужгород, дата складання повного тексту рішення 11 лютого 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, третя особа - громадська організація «Об'єднання осіб з інвалідністю - Допомога» про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2018 позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ужгородської міської ради, третя особа - громадська організація «Об'єднання осіб з інвалідністю - Допомога», в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15 травня 2018 року №1087 «Про затвердження та відмову у затверджені технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в частині п.2.3 про надання земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) без складання технічної документації із землеустрою (згідно пункту 1 статті 123 ЗКУ) в постійне користування Громадській організації «Об'єднання осіб з інвалідністю - Допомога» з цільовим призначенням для іншої житлової забудови в мікрорайоні «Боздош»;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15 травня 2018 року №1086 «Про надання та відмову у наданні згоди на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в частині п.7.3 та п.7.4 щодо відмови у наданні згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0, 2290 га для будівництва та обслуговування будинку по АДРЕСА_1;

зобов'язати повторно розглянути його заяву щодо надання згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,2290 для будівництва та обслуговування будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Ужгородської міської ради від 15 травня 2018 року №1086 «Про надання та відмову у наданні згоди на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в частині п.7.3 та п.7.4 щодо відмови у наданні згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки площею по АДРЕСА_1. Зобов'язано Ужгородську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання згоди на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,2290 для будівництва та обслуговування будинку по АДРЕСА_1. З урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 15 травня 2018 року №1087 «Про затвердження та відмову у затверджені технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в частині п.2.3 про надання земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) без складання технічної документації із землеустрою (згідно пункту 1 статті 123 ЗКУ) в постійне користування Громадській організації «Об'єднання осіб з інвалідністю - Допомога» з цільовим призначенням для іншої житлової забудови в мікрорайоні «Боздош» закрито.

Також, 6 лютого 2019 року судом першої інстанції постановлено окрему ухвалу для вжиття заходів Ужгородською міською радою щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Окрема ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що міському голові м.Ужгорода позивачем подано заяву від 12.07.2018 року (реєстраційний номер П-02400/06-06) про надання дозволу на поділ земельної ділянки, що за адресою: м. Ужгород, Слов'янська набережна, 39 загальною площею 2,24 га, кадастровий номер 21 10100000:24:002:0139 для обслуговування будівлі, яка знаходиться по даній адресі та яка знаходиться у приватній власності позивача. Однак, жодної відповіді або рішення, яке було винесено в результаті розгляду даної заяви, позивачем не отримано.

Крім того, судом встановлено, що всі рішення, які постановлені відповідачем за наслідками розгляду заяв позивача, не містять посилання на зміст та дату заяви, що унеможливлює ідентифікувати, яка сама заява розглядалася відповідачем.

Також при вивченні протоколів засідання судом встановлено, що комісія, яка розглядала звернення позивача, має назву «комісія з питань регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури», що суперечить Положенню про відділ землекористування, затвердженого рішенням XII сесії міської ради VII скликання від 30.03.2017 року № 624.

Разом з тим, судом встановлено, що в Протоколі № вказано, що заявник присутній, однак в судовому засіданні в суді першої інстанції позивач даний факт заперечив. Заперечення позивача щодо факту його присутності на даному засіданні комісії підтверджується відсутністю його прізвища серед присутніх на засіданні комісії осіб та будь-яких його підписів на повідомленні про засідання комісії. Крім того, на даному засіданні комісії було прийнято рішення про виїзне засідання комісії щодо розгляду заяви позивача, де вказано про наявність нежитлового приміщення на вказаній земельній ділянці, однак заявник не був повідомлений про дату виїзного засідання комісії, як свідчать, відповідно, протоколи № 148 та 151 від 24 травня 2018 року та 27 червня 2018 року . В судовому засіданні позивач зазначив, що його не повідомляли про виїзні засідання на земельну ділянку, де знаходиться належне йому нежитлове приміщення.

Не погодившись із окремою ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, Ужгородська міська рада оскаржила її в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить скасувати окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що неможливість надання копії відповіді ОСОБА_1 на його заяву від 12.07.2018 року зумовлена особливостями діловодства в Ужгородській міській раді, де передбачено різний облік вхідної кореспонденції за наступними ознаками: звернення громадян, звернення юридичних осіб або підприємств, установ та організацій, та заяв з надання адміністративних послуг. У зв'язку з великим обсягом інформації на паперових носіях, яка потребує опрацювання, відшукати належну відповідь, адресовану гр. ОСОБА_1, не було можливим.

Апелянт зазначає, що подання громадянином ОСОБА_1 документів, необхідних для розгляду його заяви, не в повному обсязі, перешкоджали розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на поділ земельної ділянки.

Крім того, позивач був обізнаний з порядком отримання адміністративної послуги в Центрі надання адміністративних послуг у сфері регулювання земельних відносин і він в подальшому звертався до Центру за наданням відповідних адміністративних послуг, що підтверджується заявами ОСОБА_1 за 2018 рік, за якими були оформлені реєстраційні картки: №189322, №191715, №203665, №267612 на отримання адміністративних послуг, за результатами розгляду яких сесією Ужгородської міської ради були прийняті відповідні рішення.

Судом першої інстанції також не наведено жодного посилання на статтю чи пункт закону та іншого нормативно-правового акту, що підтверджувало б його висновки про невідповідність назви постійної комісії «Комісія з питань регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури» Положенню про відділ землекористування, та чому назви різних підрозділів органів місцевого самоврядування повинні співпадати між собою, а тому такі висновки є необґрунтованими та незаконними.

Апелянт вказав, що в Положенні про постійні комісії Ужгородської міської ради не вказано про обов'язковість присутності заявника на засідання постійної комісії, в тому числі і виїзної.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2, 4, 5 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності. Тобто, окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не можуть бути усунені постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню.

Крім цього, згідно частин 4, 5 ст.249 КАС України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, предметом реагування має бути не порушення закону як таке, а причини та умови, що йому сприяли.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, її постановлення обумовлено наявністю можливих зловживань посадовими особами відповідача та вчинення останніми дій, що грубо порушують права позивача, охоронюваних законом.

Судом першої інстанції в оскаржуваній окремій ухвалі конкретно зазначено, що міському голові м.Ужгорода позивачем 12.07.2018 року (реєстраційний номер П-02400/06-06) подано заяву про надання дозволу на поділ земельної ділянки, що за адресою: м. Ужгород, Слов'янська набережна, 39 загальною площею 2,24 га, кадастровий номер 21 10100000:24:002:0139 для обслуговування будівлі, яка знаходиться по даній адресі та яка знаходиться у приватній власності позивача. Однак, жодної відповіді або рішення, яке було винесено в результаті розгляду даної заяви, ОСОБА_1 не отримав.

Дана обставина визнається і відповідачем у поданій апеляційній скарзі.

У відповідності до ч.4 п.18 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань.

Згідно ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно вимог ст. 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Колегія суддів суду апеляційної інстанції критично відноситься щодо наявності долученого до апеляційної скарги листа-відповіді виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 18.07.2017 року №П-02400/06-06 на заяву ОСОБА_1 від 12.07.2017 року про надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою в м. Ужгороді, Слов'янська набережна, 39, оскільки жодних доказів надсилання (вручення) такого позивачу не надано.

Відповідно до ч.1 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ч.3 ст.243, ст. 308, 310, 312, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ужгородської міської ради залишити без задоволення, а окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року у справі №807/692/18 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, третя особа - громадська організація «Об'єднання осіб з інвалідністю - Допомога» про визнання протиправними та скасування рішень - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді І. М. Обрізко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 17.04.2019.