Справа № 161/1445/19
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1445/19
Провадження № 2-а/161/88/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського районного відділення поліції Рівненського ВПГУ Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про накладення адміністратвиного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З наведених підстав просить суд скасувати постанову від 21 жовтня 2018 року серії ДПО18№890172.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою про вручення судової повістки.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату час, і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 21.10.2018 року інспектором поліції винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№890172, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1 21.10.2018 року о 00.50 год., керував транспортним засобом марки «FIAT DUCATO», д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне та порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 (а), а саме здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим порушив ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст.122 КУпАП, за яке накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

За порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.122. ч.1 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив.

Представник відповідача жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення Правил дорожнього руху України, суду не надав, а отже позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що слід скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови позивачем пропущено у зв'язку з оскарженням зазначеної постанови до УПП в Рівненській області та до Рівненського РВП РВП ГУНП у Рівненській області, тому підлягає поновленню.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №890172 від 21.10.2018 року.

Скасувати постанову інспектора Рівненського РВП РВП ГУНП у Рівненській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.10.2018 року серії ДПО18 №890172 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1, який проживає за адресою АДРЕСА_1.

Відповідачем у справі є Рівненське РВП РВП ГУНП у Рівненській області, службова адреса м. Рівне, вул. П. Могили, 41.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 12 квітня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк