Справа № 480/4230/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 квітня 2019 р.Справа № 480/4230/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року по справі № 480/4230/18

за позовом ОСОБА_2

до Начальника Охтирського ВП ГУНП в Сумській області Кладька Р.В. , Охтирського ВП ГУНП в Сумській області

про визнання перевірки неповною та необ'єктивною, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року повернуто позовну заяву ОСОБА_2 до Начальника Охтирського ВП ГУНП в Сумській області Кладька Р.В. , Охтирського ВП ГУНП в Сумській області про визнання перевірки неповною та необ'єктивною, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. Апелянт також просить поновити пропущений строк на на оскарження судового рішення.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч. 1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Оскаржувана ухвала Сумського окружного адміністративного суду прийнята 13.12.2018 року.

Заявник звернувшись з апеляційною скаргою 05.04.2019 року, згідно штампу вхідної кореспонденції Сумського окружного адміністративного суду, порушує строки звернення до суду на апеляційне оскарження судового рішення.

Апелянтом ставиться питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення. В заявленому клопотанні скаржник зазначає, що копію оскаржуваного судового рішення отримано 21.12.2018 року, згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого поштового відправлення (а .с. - 20), та наводить причини пропуску процесуального строку, а саме: з 14.12.2018 року по 24.12.2018 року, та з 17.01.2019 року до 21.02.2019 року знаходилась на лікуванні. В період з 08.01.2019 року по 14.01.2019 року, з 05.02.2019 року по 08.02.2019 року, та з 20.02.2019 року по 06.03.2019 року перебувала на лікуванні малолітня донька скаржника - ОСОБА_4. В період з 13 по 14 березня 2019 року скаржник разом з донькою проходили медичне обстеження, за результатами якого призначено лікування строком на 18 днів. Також заявник вказує, що здійснює догляд за літньою бабусею ОСОБА_5, згідно рішення ЛКК, яка знаходиться під постійним домашнім наглядом та потребує постійної допомоги. Заявник зазначає, що дана обставина також є однією з причин пропуску строку на оскарження судового рішення у встановлений законодавством строк.

В обґрунтування заявлено клопотання скаржник вказує, що докази підтвердження перебування на лікуванні, а саме медичні довідки, будуть надані суду до огляду в судовому засіданні, та надає лише копію медичної довідки про встановлення діагнозу ОСОБА_6.

Тобто, доказів, які б підтвердили пояснення викладені в апеляційній скарзі щодо причини пропуску строку на оскарження судового рішення, а саме докази перебування на лікуванні ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Слід зазначити, що вказані апелянтом причини пропуску строку не можуть слугувати поважними, оскільки матеріали справи не містять, та апелянтом додано не було відповідних доказів, що підтвердили б факт поважності пропуску процесуального строку. Письмові пояснення без посилання на відповідні докази, не можуть визнаватися як належні докази.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини не звільняють апелянта дотримуватись процесуальних строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Так, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" ( 980_172 ) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення «Устименко проти України» випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 3 ст 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про визнання неповажними підстави поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст.120 ст.121 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Визнати неповажними, вказані в клопотанні, причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року по справі №480/4230/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідачя Донець Л.О.
Судді Гуцал М.І. Бенедик А.П.