Справа № 810/1937/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1937/18 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук'янівське"

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 р.

у справі № 810/1937/18 (розглянуту у порядку спрощеного провадження)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук'янівське"

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Лук'янівське" в квітні 2018 року звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.11.2017 №.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом з порушенням норм матеріального права та не відповідає вимогам закону, оскільки висновки податкового органу відносно факту вчинення позивачем правопорушення є помилковими. При цьому, позивач зауважив, що послуги з обробітку землі надавались фізичним особам в рахунок орендної плати з використанням бланків прибуткових касових ордерів, однак товариство за надані послуги готівку не отримувало, а тому вважає, що на дані операції не розповсюджуються вимоги п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні щодо оприбуткування таких коштів в касовій книзі підприємства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Лук'янівське" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального права та неповного з'ясування обставин справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року без змін.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Київській області у листопаді 2017 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці "каса підприємства", що розташована за адресою: Київська область Баришівський район, с. Лук'янівка, вул. Кирпоноса, буд. 1, та належить С/г ТОВ "Лук'янівське".

За результатами перевірки складено Акт фактичної перевірки від 09.11.2018 на бланку №007714, якому присвоєно реєстраційний №2798/1000/14/31490149 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, що виявилось в неоприбуткуванні в касовій книзі підприємства готівкових коштів на загальну суму 11176,00 грн., які були отримані на підставі прибуткових касових ордерів.

Зокрема, фактичною перевіркою встановлено факт надання позивачем послуг з обробки землі (оранки) в вересні 2017 року на загальну суму 11176,00 грн. з оформленням прибуткових касових ордерів та квитанцій до прибуткових касових ордерів. Однак, при досліджені касової книги встановлено, що на підставі прибуткових касових ордерів не здійснювався облік у касовій книзі підприємства, що призвело до неоприбуткування готівкових коштів на загальну суму 11176,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, відповідно до пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.11.2017 №, яким на підставі абз. 3 п. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" позивачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 55880,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивачем оскаржено його в адміністративному порядку, направивши скаргу до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги, ДФС України прийняло рішення від 31.01.2018 №3178/6/99-99-11-03-01-25, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимоги, виходив з того, що податковим органом вірно встановлено факт не оприбуткування позивачем готівкових коштів на суму 11176,00, а позивачем зазначені обставини не спростовано.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (чинне на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення №637).

Пунктом 2.2 Положення №637 передбачено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Під касою, згідно з пунктом 1.2 вказаного Положення, розуміється приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Відповідно до пункту 4.1 Положення №637, з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній.

Пунктом 3.3 Положення №637 передбачено, що приймання готівки в касі проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Згідно з пунктом 2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до пункту 1.2 Положення №637, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з абзацом 2 пункту 2.6 Положення №637, оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Відповідно до пункту 4.3 Положення №637, записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (зі змінами та доповненнями) від 12.06.1995 № 436/95 (далі - Указ №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Відповідно абзацу 3 цієї ж статті, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб'єктів господарювання, перелічених у пункті 1 Указу №436/95, застосовується штраф у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З налізу наведених норм вбачається, що у разі проведення суб'єктом господарювання готівкових розрахунків на підставі прибуткових касових ордерів, оприбуткуванням готівки є сукупність дій з оформленням касового ордеру та відображення на його підставі руху готівки у касовій книзі.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України, у постановах від 11 грудня 2012 року (справа №21-400а12), від 04 листопада 2015 року (справа №825/554/15-а), а також Верховним Судом у постановах від 31 липня 2018 року (справа №813/2229/17), від 15 серпня 2018 року (справа №822/1985/17), від 24 жовтня 2018 року (справа №805/1735/16-а).

Як відрно встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем, у вересні 2017 року Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Лук'янівське" здійснено касові операції на загальну суму 11176,00 грн., які оформлено прибутковими касовими ордерами та квитанціями до прибуткових касових ордерів, копії яких надавались до перевірки.

Так, зі змісту прибуткових касових ордерів та квитанцій до прибуткових касових ордерів вбачається, що позивачем у вересні 2017 року отримано готівкові кошти на загальну суму 11176,00 грн. за надані послуги фізичним особам з обробки землі (оранки).

При цьому, із касової книги С/г ТОВ "Лук'янівське" на 2017 рік, копія якої наявна в матеріалах справи, вбачається, що вказану суму готівкових коштів у касовій книзі підприємства не відображено.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що матеріалами справи у повній мірі підтверджено, факт неоприбуткуванння готівкових коштів на загальну суму 11176,00 грн. у касовій книзі підтприємтсва.

Щодо доводів апеляційної скарги, з приводу не надходження до каси підприємства грошових коштів в сумі 11176,00грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, апелянтом зазначено, що грошові кошти отримані від надання послуг з обробітку землі надано товариством в рамках договору оренди - в рахунок орендної плати та до каси підприємства не надходили.

Поряд із цим, позивачем не надано жодних доказів в підтвердження таких доводів. Натомість, матеріали справи містять договори оренди, що передбачають оплату виключно у грошовій формі.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не обґрунтованості позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук'янівське" - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови складено 15.04.2019 року.

< Справа слухалась у (обов'язкове для заповнення) >