Справа № 2-а-77/10
Суддя: Добров П. В.
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-77/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» липня 2010 року Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши у порядку письмового провадження в смт.Комінтернівське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови у проведенні йому перерахунку щомісячного підвищення пенсії учасникам бойових дій з 01.01.2000р., та просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної йому пенсії за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій на 200% відсотків мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни 3 групи, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, та з 01 січня 2006 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни 3 групи, з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при розрахунку призначеної йому пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій, керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, що встановлюється законами України, та сплачувати йому щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 200% відсотків мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни 3 групи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надав до суду заперечення, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем пропущено строки позовної давності, надбавку до пенсії учасника бойових дій позивачу призначено відповідно до чинного законодавства, підстави для проведення перерахунку відсутні.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 є пенсіонером Збройних Сил України та учасником бойових дій, інвалідом війни 3 групи.

З 01.01.2000 року, позивачу сплачується військова пенсія з урахуванням надбавки інваліда війни З групи у розмірі 33,24 грн., з 01.10.2003 року - 39,82 грн., з 01.01.2006 року - 109,80 грн.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправними дій з відмови у проведенні перерахунку щомісячного підвищення до пенсії, як інваліду війни 3 групи, виходячи із розміру 200 % мінімальної пенсії за віком за 2000р. - серпень 2008р., та зобов`язання провести перерахунок за 2000р. - серпень 2008 роки, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до суду з заявами про перерахунок і виплату заявлених соціальних допомог, щодо розміру яких був обізнаний. Крім того, норми законодавства, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, є загальновідомими та діяли у період отримання позивачем допомоги.

А тому суд вважає за необхідне обчислювати річний строк звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права, свобод та інтересів з моменту отримання позивачем допомог.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій з відмови у проведенні перерахунку щомісячного підвищення до пенсії, як інваліду війни 3 групи, виходячи із розміру 200 % мінімальної пенсії за віком, та зобов`язання провести перерахунок, з підстав пропуску строку звернення до суду. Поважність причин пропущення строку позивачем не наведено і судом не встановлено.

Враховуючи те, що позивач звернувся з адміністративним позовом до суду 22.09.2009 р., позовні вимоги про визнання протиправними дій з відмови у проведенні перерахунку щомісячного підвищення до пенсії, як інваліду війни 3 групи, виходячи із розміру 200 % мінімальної пенсії за віком за 2000р. - серпень 2008р., та зобов`язання провести перерахунок за 2000р. - серпень 2008 роки, не підлягають задоволенню з підстав пропуску строку звернення до суду відповідно до ч. 1 ст. 100 КАСУ.

Стосовно позовних вимог з вересня 2008р. слід зазначити наступне.

З 1 липня 2006 року вступили в дію зміни внесені до ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Законом України N 2939-IV від 05.10.2005 року (надалі - Закон №2939- IV).

Згідно нової редакції ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач мав право на надбавку до пенсії за участь у бойових діях в розмірі ЗО процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що дорівнювало 109,80 грн.

Згідно редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка діяла до 1 липня 2006 року, позивачу до пенсії інваліда війни 3-ї групи гарантовано було надбавку в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, що дорівнювало 664,00 грн.

Стаття 22 Конституції України гарантує, що при прийнятті нових законів або при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу прав та свобод.

Отже, у відповідності з вимогами ст.22 Конституції України, внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Законом України N 2939- IV від 05.10.2005 року не може призвести до звуження обсягу права позивача на отримання надбавки (підвищення) інваліда війни Зї групи у розмірі не менше ніж 200%.

Не зважаючи на внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 1 липня 2006 року, позивач мав право на надбавку (підвищення) до пенсії, як інвалід війни 3-ї групи, в розмірі не менше, ніж 200% мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України.

А тому, суд критично відноситься до заперечень відповідачів на позовні вимоги з посиланням на Закон №2939- IV, так як цей Закон значно звужує гарантоване право позивача на пенсійне забезпечення.

Суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачене ст.ст.1, 3, ч.2 ст.6, ст.8, ч.2 ст.19, ст.ст.22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене.

Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов`язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як ст.8 Конституції України, так і ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи ст.22 Конституції України, суд вважає підлягаючими задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для інвалідів війни Зї групи на 200 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01 вересня 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача, при розрахунку призначеної позивачу пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії для учасників бойових дій, керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, що встановлюється законами України, та сплачувати щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 200 відсотків мінімальної пенсії за віком, судом відзначається наступне.

Відповідно до приписів ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управ при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також, право звернення до адміністративного суду визначено ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог якої до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у зв`язку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необґрунтованим. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні передбачені законодавством підстави для визнання незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови позивачу у проведенні перерахунку щомісячного підвищення за період з вересня 2008р.

Також, суд вважає необхідним поновити порушені права позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити позивачу перерахунок підвищення до пенсії як інваліду війни 3-ї групи, починаючи з 01 вересня 2008 року, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного підвищення до пенсії за участь у бойових діях з 01 вересня 2008р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії як інваліду війни 3-ї групи на 200 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 01 вересня 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: