Справа № 2040/6197/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 р.Справа № 2040/6197/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Шутової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 (повний текст складено 10.12.2018, головуючий суддя І інстанції Зоркіна Ю.В., м.Харків) по справі № 2040/6197/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі - Східна ОДПІ), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати запис про податкову заставу № 15508802 від 22.09.2015 року 12:30:51 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- визнати протиправним та скасувати запис про податкову заставу № 15901471 від 18.07.2016 року 16:46:58 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- визнати протиправним та скасувати запис про заміну обтяжувача від 06.07.2017 року 15:42:54 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зі Східної ОДПІ на Головне управління ДФС у Харківській області;

- визнати протиправним дії Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (нова назва - Східна ОДПІ) щодо складання акту опису майна № 278 від 17 вересня 2015 року;

- визнати протиправним дії Східної ОДПІ щодо складання акту опису майна № 8303-25 від 18 липня 2016 року;

- визнати неправомірним та скасувати акт опису майна Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (нова назва - Східна ОДПІ) № 278 від 17 вересня 2015 року;

- визнати неправомірним та скасувати акт опису майна Східної ОДПІ № 8303-25 від 18 липня 2016 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 частково задоволено адміністративний позов

- визнано протиправним та скасовано запис про податкову заставу № 15508802 від 22.09.2015 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- визнано протиправним та скасовано запис про податкову заставу № 15901471 від 18.07.2016 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- визнано неправомірним та скасовано акт опису майна Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 278 від 17.09.2015;

- визнано неправомірним та скасовано акт опису майна Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 8303-25 від 18.07.2016;

- в іншій частині позов залишено без задоволення.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовані незаконністю та необгрунтованістю рішення суду першої інстанції.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти постанову про задоволення вимог і в цій частині

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, зазначав про чинність податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги.

Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 22.09.2015 за № 15508802 на підставі ст.89 Податкового кодексу України та згідно акту опису майна від 17.09.2015 № 278 зареєстровано обтяження належного позивачу майна, обтяжувачем за яким зазначено Основ'янську об'єднану державну податкову інспекцію м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (правонаступником якої є Східна ОДПІ).

Також в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 18.07.2016 за № 15901471 на підставі ст.ст.88, 89 Податкового кодексу України та згідно акту опису майна від 18.07.2016 № 8303-25 зареєстровано обтяження належного позивачу майна, обтяжувачем за яким зазначено Східну ОДПІ.

В подальшому, 06.07.2017 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано заміну обтяжувача, а саме: вилучено обтяжувача Східну ОДПІ та додано обтяжувача Головне управління ДФС у Харківській області.

Відповідне обтяження належного позивачу майна було зареєстровано у зв'язку із застосуванням відповідачем податкової застави. При цьому підставою для застосування податкової застави в даному випадку є наявність несплаченого податкового боргу з транспортного податку, визначеного податковим органом згідно податкового повідомлення-рішення від № 180/1704 від 25.05.2015 та вимоги про сплату податкового боргу від № 8303-25 від 08.09.2015.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент внесення оскаржуваних записів у позивача було відсутнє узгоджене грошове зобов'язання, вимога про сплату боргу, як передумова застосування податкової застави, направлена позивачеві передчасно. Спірні рішення відповідача про опис майна у податкову заставу прийнято не у спосіб та не у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Щодо вимог про визнання протиправними дій по складанню оскаржуваних актів опису майна суд першої інстанції вказав про відсутність підстав для задоволення таких вимог, оскільки вказані вимоги поглинаються вимогами про скасування зазначених актів, що є найбільш дієвим способом захисту прав позивача.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування запису про заміну обтяжувача в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, суд першої інстанції відмітив, що такі дії вчинені у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 237 "Про реформування деяких територіальних органів Державної фіскальної служби", а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

За змістом п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 ст.88 ПК України (у редакції, чинній на момент складення актів опису майна) з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Отже, підставою застосування податкової застави є забезпечення виконання платником своїх податкових зобов'язань.

Згідно із п.п.89.1.1, 89.1.2 п.89.1 ст.89 ПК України (у редакції, чинній на момент складення актів опису майна) право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, податковим органом вчинено дії, спрямовані на реєстрацію податкової застави, у зв'язку із наявністю у позивача податкового боргу, в основу якого покладено податкове повідомлення-рішення № 180/1704 від 25.05.2015, а дії податкового органу щодо складення акту опису майна безпосередньо пов'язані із реєстрацією права такої податкової застави та вчинені на виконання Рішення №278 про опис майна у податкову заставу від 17.09.2015 року.

Так, вказаним податковим повідомленням-рішенням № 180/1704 від 25.05.2015 податковим органом визначено позивачу податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб.

Дане податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 не оскаржено, проти чого позивач не заперечував під час апеляційного розгляду справи.

В матеріалах справи наявна копія постанови Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2016, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, по справі №820/3722/16,якою відмовлено у задоволенні позовних вимог Східної ОДПІ про стягнення із ОСОБА_1 на користь державного бюджету заборгованості у сумі 25000 грн. з транспортного податку з фізичних осіб. У зазначених судових рішеннях встановлено, що податкове повідомлення-рішення № 180/1704 від 25.05.2015 з визначення відповідачу зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб направлено на податкову адресу ОСОБА_1, яка не відповідає зареєстрованій податковій адресі - місцю проживання на дату винесення такого повідомлення рішення.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вказаними судовими рішення не скасовано відповідне податкове повідомлення-рішення, а доводи позивача про відсутність у нього податкового боргу через неузгодженість податкового повідомлення-рішення № 180/1704 від 25.05.2015, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те , що як під час розгляду справи № 820/3722/16, так і під час розгляду цієї справи позивач поясняв , що йому достовірно відомо про існування зазначеного податкового повідомлення-рішення , проте ним дане податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось, оскільки на даний час йому не вручалося.

При цьому позивачем не заперечується факт отримання податкової вимоги від 08.09.2015 року №8303-25, яка на теперішній час є чинною та не оскарженою позивачем.

Колегія суддів зазначає, що позивачу достовірно відомо про існування відповідного податкового повідомлення-рішення та отримано відповідну податкову вимогу від 08.09.2015 №8303-25, але не здійснено жодних дій щодо оскарження зазначених рішень податкового органу.

Згідно з приписами пп.89.2, 89.3 ст.89 ПК України (у редакції, чинній на момент складення актів опису майна) з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Аналогічні положення містилися у чинному на час виникнення спірних правовідносин Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженому наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 572 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1841/24373 (далі - Порядок №572).

Так, приписами пунктів 1.1, 1.2 та 1.12 Порядку №572 передбачено, що цей Порядок розроблений відповідно до статей 88 - 90, 92 та 93 розділу II Податкового кодексу України (далі - Кодекс) і визначає механізм застосування податкової застави органами доходів і зборів.

Дія цього Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб (резидентів і нерезидентів), юридичних осіб (резидентів і нерезидентів) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування відповідно до Кодексу або податкових законів, і на яких покладено обов'язок із сплати податків, зборів, платежів згідно з Кодексом.

Повідомлення про виникнення права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається платнику податків відповідно до вимог статті 59 розділу II Кодексу.

Згідно із пунктами 2.1, 2.2, 2.5 Порядку №572 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1). Таке рішення приймається керівником органу доходів і зборів і надається платнику податків, що має податковий борг.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна (додаток 3).

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим.

До акту опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Колегія суддів звертає увагу, що посадовою особою Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 278 від 17 вересня 2015 року; проте Рішення про опис майна у податкову заставу, на підставі якого складено акти опису майна, позивачем не оскаржувалося та не оскаржується в межах даної адміністративної справи.

В свою чергу, акти опису майна, які просить в адміністративному позові позивач визнати неправомірними та скасувати, складені на виконання саме рішень про опис майна у податкову заставу.

При цьому, у контексті приписів процесуального законодавства неодмінною ознакою рішення, дії або бездіяльності, оскарження яких підпадає під юрисдикцію адміністративних судів є їхня юридична значимість та вчинення безпосереднього впливу на стан суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Акти опису майна лише фіксують відповідні обставини, на підставі таких актів не створюються відповідні правовідносини, а тому такі акти взагалі не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо здійснення податковим органом реєстрації права податкової застави, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.89.8 ст.89 ПК України (у редакції, чинній на момент складення актів опису майна) контролюючий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Згідно із пунктами 3.1 та 3.2 порядку №572 орган доходів і зборів зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі у п'ятиденний строк з дня складення акту опису майна.

Така реєстрація здійснюється:

- щодо рухомого майна - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року N 830 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна" та наказу Міністерства юстиції України від 29 липня 2004 року N 73/5 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 2004 року за N 942/9541;

- щодо нерухомого майна - відповідно до постанов Кабінету Міністрів України: від 22 червня 2011 року N 703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" та від 26 жовтня 2011 року N 1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

Із матеріалів справи слідує, що відповідачем вчинено дії щодо здійснення реєстрації відповідного права податкової застави у відповідності до вимог чинного законодавства, а позивачем не надано доказів протиправності дій податкового органу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту як він вважає порушеного права, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог позивача в повномсу обсязі.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального та процесуального права є підстави для скасування в цій частині рішення суду першої інстанції, яким визнано протиправним та скасовано запис про податкову заставу № 15508802 від 22.09.2015 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- визнано протиправним та скасовано запис про податкову заставу № 15901471 від 18.07.2016 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- визнано неправомірним та скасовано акт опису майна Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 278 від 17.09.2015;

- визнано неправомірним та скасовано акт опису майна Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 8303-25 від 18.07.2016; з прийняттям в цій частині постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 по справі № 2040/6197/18 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 по справі № 2040/6197/18 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 по справі № 2040/6197/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц М.М. Яковенко