Справа № 2340/4761/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4761/18 Головуючий у 1 інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Ганечко О.М. Кузьмишиної О.М. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи рядовому ОСОБА_5 у зв'язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», під час виконання ним службових обов'язків, що став особою з інвалідністю;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зробити перерахунок та виплату з 09.11.2018 пенсії ОСОБА_5, пенсії з інвалідності з 09.11.2018 року з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_5, ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС в перерахунку пенсії, у зв'язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_5, ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 09 листопада 2018 року, виходячи із п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.07.1986 р. по 08.09.1986 р.(призваний на спеціальні військові збори).

Позивач є особою з ІІІ групою інвалідності по захворюванню пов'язаному з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та, у відповідності до копії посвідчення, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

У зв'язку із чим, ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до постанови КМУ від 15.11.2017 р. №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 13.11.2018 р. №370/В-10, за результатами розгляду заяви, відповідач відмовив у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження строкової військової служби, яка тривала з 14.11.1968 року по 31.12.1970 року, а тому права на проведення перерахунку пенсії, згідно постанови КМУ від 15.11.2017 №851 , у позивача немає.

Позивач, не погоджуючись із відмовою відповідача у перерахунку пенсії, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає право на пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях: законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Між сторонами даної справи виник спір щодо застосування вказаної норми права до осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не перебуваючи на дійсній строковій військовій службі.

Апелянт вказує, що право на виплату пенсії у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року мають право лише ті особи з інвалідністю, які на час участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи проходили дійсну строкову військову службу.

Однак, на думку позивача, ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлює розмір пенсії для всіх осіб, у тому числі призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

На думку колегії суддів, висновок Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відсутність підстав для обчислення позивачу пенсії у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, як особі, яка на час участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не проходила строкову військову службу є обґрунтованим та відповідає правовим позиціям Касаційного адміністративного суду в складі Верхового Суду, викладених в ухвалі від 08 травня 2018 року у справі № 820/1148/18, в ухвалі від 11 червня 2018 року у справі № 820/2589/18 в постанові № 2540/2495/18 від 06 березня 2019 року, №822/1346/18 від 11 грудня 2018 року

Так, у рішенні від 06 березня 2019 року по справів № 2540/2495/18 Касаційний адміністративний суд в складі Верхового Суду дійшов висновку, що «частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає окрему категорію військовослужбовців, які: брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, об'єднаних фактом того, що відповідна участь здійснювалась у період проходження строкової військової служби.

…. частину 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно застосовувати з урахуванням її синтаксичного аналізу та контекстного зв'язку з іншими її положеннями та положеннями статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також з урахуванням попередньої редакції вказаної статті, яка передбачала лише одну категорію військовослужбовців, що мали право обчислення пенсії по інвалідності, виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, враховуючи те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не має права на перерахунок пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Як зазначалося, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.07.1986 р. по 08.09.1986 р.(призваний на спеціальні військові збори).

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що строкову військову службу позивач проходив з 14.11.1968 року по 31.12.1970 року (відповідно до листа відповідача від 13.11.2018 р. №370/В-10, а.с. 12). Дані відомості позивачем не заперечувалися та не спростовано належними доказами.

Отже, позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження строкової служби, що виключає можливість перерахунку пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом правового регулювання ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є питання призначення пенсії виключно військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Положення даної статті, у тому числі її частина третя, не можуть регулювати питання призначення пенсії іншим особам, ніж військовослужбовцям, які проходили дійсну строкову військову службу в період ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як зазначалося, у період з 07.07.1986 р. по 08.09.1986 р. ОСОБА_5 був призваний на військові збори.

Разом з тим, виконання обов'язків військовозобов'язаними, призваними на військові збори, не є тотожним проходженню військової служби.

Види військової служби визначені у ст. 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов'язок», до яких участь у військових зборах не належить.

Згідно ст. 1 вказаного Закону, військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу, натомість військовозобов'язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Отже, враховуючи те, що на час участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ОСОБА_5 не перебував на дійсній строковій військовій службі, а виконував обов'язки військовозобов'язаної особи, підстави для перерахунку йому пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для поширення на інші категорії військовослужбовців того правила, котре було запроваджено законодавцем для військовослужбовців дійсної строкової служби, адже це суперечить призначенню норми закону.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково визнано визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_5, ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС в перерахунку пенсії, у зв'язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_5, ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 09 листопада 2018 року, виходячи із п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Ганечко О.М. Кузьмишина О.М.
Повний текст постанови виготовлено 15.04.2019 року