Справа № 1340/3605/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3523/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про роз'яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради (далі - УПСЗН Дрогобицької МР) про визнання протиправними дій, зобов'язання поновити право на 75-відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива без обмежень норм споживання, та без урахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї, виконавши для цього всі необхідні дії в межах його повноважень та здійснивши відшкодування витрат, з дати обмеження норм споживання з 01.10.2014 і довічно.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №1340/3605/18 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Залишено без розгляду позовні вимоги з 01 жовтня 2014 року по 06 лютого 2018 року. Визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо обмеження пільг ОСОБА_1, передбачених пнктами 4, 5, 6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 07 лютого 2018 року. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради поновити з 07 лютого 2018 року надання пільг ОСОБА_1, передбачених пунктами 4, 5, 6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради звернулося до Восьмого апеляційного адміністративного суду з заявою про роз'яснення постанови апеляційного суду. Заява мотивована тим, що є незрозумілою та підлягає неоднозначному тлумаченню резолютивна частина рішення суду, а саме: просить вказати які саме пільги з 07 лютого 2018 року поновити позивачу, передбачені пунктами 4, 5, 6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким чином, та яким чином при цьому не порушити постанову Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Вивчивши матеріали справи та доводи зазначеної заяви, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з таких мотивів.

Згідно змісту постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року, відповідно до положень пунктів 4-6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім'ю); 75-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення

Колегія суддів зазначила, що положення пунктів 4-6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є чинними, у даній статті закону не передбачено можливість Кабінетом Міністрів України встановлювати обмеження зазначених пільг, що передбачені Законом.

Також, апеляційним судом було зазначено, про неправомірність дій відповідача щодо обмеження його права на 75-відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива без обмежень норм споживання.

Отже, суд вказав, які саме пільги з 07 лютого 2018 року слід поновити позивачу та проте, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачено можливість Кабінетом Міністрів України встановлювати обмеження пільг передбачених пунктами 4-6 статті 12 цього закону.

Слід зазначити, що шляхом роз'яснення судового рішення суд не вправі змінювати його зміст по суті вирішеного спору.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз'яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки постанова апеляційного адміністративного суду є цілком зрозумілою та не потребує роз'яснення, з мотивувальної частини судового рішення вбачається, що його текст труднощів для розуміння не викликає, суть є зрозумілою та не двозначною, а тому розширеного тлумачення шляхом роз'яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 248, 250, 254, 310, 321, 325 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

в задоволенні заяви управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про роз'яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі № 1340/3605/18 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик
Повний текст ухвали складено 16 квітня 2019 року.