Справа № 554/10003/18
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/554/15/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді Січиокно Т.О.,

при секретарі Ромаховій В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

у с т а н о в и в:

07 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та просить суд скасувати постанову від 23.11.2018 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 54020982, про накладення штрафу у розмірі 10200, 00 грн.

Адміністративний позов мотивований тим, згідно виконавчого листа

№ 2-а/1622/329/2012, виданого 05.04.2017 року Октябрським районним судом м.Полтава зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної в м.Полтаві ради ( далі Управління) здійснити перерахунок та вчинити дії по виплаті ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги до 5 травня 2011 року, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати в 2011 році в розмірі 460,00 грн.

На виконання даного судового рішення Управлінням було направлено розпорядження від 15.04.2013 року до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про перерахунок та виплату ОСОБА_2 недоотриманої щорічної грошової допомоги до 5 травня 2011 року. Окрім того, 16.08.2013 року було направлено листа з поясненням про стан виконання судового рішення по виконавчому провадженню з наданням відповідного розрахунку заборгованості. 27.08.2013 року на адресу Управління надійшов лист з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, згідно якого розпорядження повернуто назад до Управління. 21.10.2013 року Управлінням було повторно направлено листа з поясненнями про стан виконання судового рішення по виконавчому провадженню та надано відповідний розрахунок заборгованості. Потреба в коштах на виконання судового рішення була включена у заявку виділення додаткових коштів та Управління не являється розпорядником таких коштів. На даний час кошти на виконання рішень суду не надходили. Розрахована сума недоотриманого розміру компенсації включена у потребу коштів на виконання судових рішень і при наявності відповідних бюджетних асигнувань на погашення заборгованості за рішеннями суду буде виплачена стягувачу ОСОБА_2 З підстав відсутності вини Управління у невиконанні судового рішення, оскаржувана постанова є незаконною.

У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. З цих підстав, відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України суд приходить до висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача ОСОБА_3 до суду надано відзив, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у провадженні ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 54020982 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/1622/329/2012, виданого 05.04.2017 року Октябрським районним судом м.Полтави щодо зобовязання Управління праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної в м.Полтаві ради здійснити перерахунок та вчинити дії по виплаті ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги до 5 травня 2011 року, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати в 2011 році в розмірі 460,00 грн.

29.05.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа та зобовязано боржника виконати судове рішення протягом 10 днів.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 24.11.2017 року відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом стягнення на користь стягувача нарахованої, але не виплаченої щорічної разової грошової допомоги у розмірі 3360,00 грн.

Станом на 23.10.2018 року строки, визначені ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» спливли, судове рішення в повному обсязі не виконано, доказів поважних причин невиконання судового рішення не надано.

Постановою державного виконавця від 23.10.2018 року на боржника було накладено штраф у розмірі 5100, 00 грн. за невиконання судового рішення у встановлені законом строки.

Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку:

згідно виконавчого листа 2-а/1622/329/2012, виданого 05.04.2017 року Октябрським районним судом м.Полтави зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної у м.Полтаві ради здійснити перерахунок та вчинити дії по виплаті ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2011 року, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», в розмірі 5 мінімальних заробітних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати в 2011 році в розмірі 460,00 грн.

23.11.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 винесено постанову, якою на Управління соціального захисту населення виконкому Шевченківської районної у м.Полтаві ради накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. за невиконання судового рішення.

Підставою для прийняття даного рішення явилося те, що станом на 23.11.2018 року рішення суду в повному обсязі не виконано. Орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу. Відсутність відповідних бюджетних асигнувань у зобовязаннях державних органів стосовно проведення виплати стягувачам нарахованих сум, не звільняє боржника від виконання рішення суду та не є обставиною, яка ускладнює його виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Ч. 2, 3 ст.14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст.370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Кечко проти України», «Шмалько проти України») державні органи зобовязані виконувати судові рішення, які набрали законної сили та не мають права не виконувати рішення з підстав відсутності бюджетного фінансування. Орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

Таким чином, відсутність відповідних бюджетних асигнувань у зобовязаннях державних органах стосовно проведення виплати нарахованих сум стягувачам, не звільняє боржника від виконання рішення суду та не є обставиною, яка ускладнює його виконання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не виконано судове рішення в частині виплати ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2011 року, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», в розмірі 5 мінімальних заробітних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати в 2011 році в розмірі 460,00 грн.,а орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу, а тому державним виконавцем штраф накладено правомірно.

З цих підстав адміністративний позов до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 241-246, 287 КАСУ, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя: Т.О. Січиокно