Справа № 201/3017/17
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 201/3017/17
провадження 6-а/201/11/2019
УХВАЛА

15 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АФІНАЦЕНТР» про поворот виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Афінацентр» до ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування приписів та постанов,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «АФІНАЦЕНТР» 24 лютого 2017 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування приписів та постанов.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2017 адміністративний позов задоволено: скасовано постанови ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про накладення на ТОВ «Афінацентр» штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 08/0202, 09/0202, 10/0202 від 02.02.2017, а також приписи від 20.01.2017.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради задоволено частково. Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2017 скасовано та прийнято нову постанову. Адміністративний позов ТОВ «Афінацентр» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 20.01.2017 про усунення порушень, шляхом приведення виконавчої документації у відповідність до вимог чинного законодавства. Визнано протиправним та скасовано припис ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 20.01.2017 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Визнано протиправними та скасовано постанови ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 02.02.2017 №08/0202, 10/0202 про накладення на ТОВ «Афінацентр» штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнено на користь ТОВ «Афінацентр» за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради суму сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3200 гривень.

Постановою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018, а постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2017 залишено в силі.

ТОВ «АФІНАЦЕНТР» 11 квітня 2019 року звернулося до суду з заявою про поворот виконання судового рішення по вище зазначеній справі.

Зі змісту заяви та доданих до неї документів витікає, що позивач по справі звернувся до суду в порядку та керуючись нормами КАС України та просить суд задовольнити його заяву про поворот виконання рішення суду по справі.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 7 статті 380 КАС України визначено, що якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з вказаної заяви її було подано ТОВ «АФІНАЦЕНТР», тобто позивачем по справі, а не відповідачем як це передбачено вище вказаною нормою статті 380 КАС України.

Крім того слід зазначити, що судовими рішеннями, що були постановлені по справі, та скасовані не було стягнуто з позивача грошових сум, майна чи інше, також не вбачається що вказані судові рішення перебували на виконанні у відповідній державній виконавчій службі.

Також слід звернути увагу, що у своїй заяві заявник просить суд зобовязати відповідача (ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради) по справі повернути грошові кошти у розмірі 144000 (штраф згідно постанови УДАБК ДМР) гривень, а також зобовязати державну виконавчу службу у Соборному районі м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області повернути виконавчий збір у розмірі 14400 гривень, стягнутий при виконані вище зазначеної постанови, а тому заявник у своїй заяві просить суд не допустити поворот виконання саме судового рішення по цій справі, а просить фактично допустити поворот виконання постанови ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору при виконанні саме постанови відповідача по справі, тобто заявник просить суд допустити поворот виконання не судового рішення, а рішення іншого органу, однак ст. 380 КАС України передбачено семе поворот виконання судового рішення, а не рішення іншого органу, яке було скасовано судом при розгляді справи.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

З огляду на викладене та також враховуючи аналіз вищенаведених норм чинного процесуального законодавства є підстави зробити висновок стосовно, того, що чинним законодавством не передбачена можливість розгляду у порядку адміністративного судочинства вище зазначеної заяви, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку Розділу IV «ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ, ПОВЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ В АДМІНІСТРАТИВНИХ СПРАВАХ» статті 380 Кодексу адміністративного судочинства.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження по цій справі, оскільки обраний заявником (позивачем) спосіб захисту прав шляхом подання заяви поворот виконання рішення суду сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Згідно ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України,

УХВАЛИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю «АФІНАЦЕНТР» відмовити у відкритті провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АФІНАЦЕНТР» про поворот виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Афінацентр» до ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування приписів та постанов.

Ухвала набрала законної сили 15 квітня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено в Третій апеляційний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -