Справа № 580/298/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року справа № 580/298/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Зачепи Х.В.,

представника позивача Зосіч Г.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Держпраці у Черкаській області до приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось управління Держпраці у Черкаській області (далі - позивач) з адміністративним позовом до приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" (далі - відповідач), в якому просить застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) - зобов'язати зупинити до усунення порушень, які створюють загрозу життю і здоров'ю працюючих:

- експлуатацію, проведення ремонту та технічного обслуговування ємності для зберігання нафтопродуктів (без номера) в кількості 1 одиниця та колонки паливороздавальної (без номера) в кількості 1 одиниця, які знаходяться на території ПСП "Глорія" за адресою: Черкаська область, Жашківський район, с. Кривчунка, вул. О. Левади, 2;

- проведення газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежнонебезпечних зонах, пов'язаних з експлуатацією складу паливо-мастильних матеріалів на території ПСП "Глорія" за адресою: Черкаська область, Жашківський район, с. Кривчунка, вул. О. Левади, 2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проведеної перевірки дотримання вимог законодавчих актів з охорони та промислової безпеки на ПСП "Глорія" за вказаною адресою позивачем виявлено та зафіксовано порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю і здоров'ю працівників підприємства. У зв'язку з чим, позивачем складено припис про усунення виявлених порушень, вимоги якого станом на день звернення позивачем до суду відповідач не усунув.

Ухвалою від 30.01.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження.

20 березня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, згідно з якою відповідач просить розгляд справи провести без участі свого представника та повідомляє, що підприємство докладає всіх зусиль задля виконання припису позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що уповноваженими посадовими особами відповідача відповідно до направлення на проведення перевірки від 26.10.2018 № 2358, виданого на підставі наказу від 26.10.2018 № 1059-П, у період з 13.11.2018 по 23.11.2018 було проведено планову перевірку дотримання приватним сільськогосподарським підприємством "Глорія" за адресою: Черкаська область, Жашківський район, с. Кривчунка, вул. О. Левади, 2 вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами планової перевірки складено акт від 23.11.2018 № 837-075, яким встановлені факти порушення вимог чинних нормативно-правових актів з охорони праці, у тому числі вимог Закону України "Про охорону праці", а саме:

- ст. 18 Закону України "Про охорону праці" - не проведено попереднє спеціальне навчання та перевірку знань з охорони праці працівнику підприємства, який проводить операції по прийому та відпуску нафто-продуктів, що є порушенням пунктів 3.1 та 4.1 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» НПАОП 0.00-4.12-05;

- ст. 21 Закону України "Про охорону праці" - на виконання робіт на складі ПММ та експлуатацію устаткування складу ПММ (ємність для зберігання нафтопродуктів: в кількості 1 шт. без номера, колонка паливороздавальна - 1 шт. без номера) не отримано дозволів: на експлуатацію обладнання, призначеного для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі (п. 7 Додатку 3 Порядку); на виконання газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах (п. 6 Додатку 2 Порядку); ремонт, технічне обслуговування обладнання та захисних систем, призначених для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі (п. 2 Додатку 2 Порядку) відповідно до вимог Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року№ 1107.

Жодних зауважень або заперечень до проведеного планового заходу та складеного акта перевірки з боку суб'єкта господарювання не надходили, акт перевірки направлено на адресу підприємства листом, про що зроблений відповідний запис у акті перевірки.

На підставі зазначеного акта перевірки позивачем видано відповідачу припис від 23.11.2018 № 395-075 з вимогою усунути наведені порушення до 11.02.2019. Припис направлено листом на адресу відповідача, про що зроблений відповідний запис у приписі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015, № 96 (далі положення № 96), державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах, зокрема, промислової безпеки, охорони праці.

Згідно п.7 Положення №96, Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про управління Держпраці у Черкаській області, затвердженого наказом Держпраці від 22.06.2017, № 75 (далі положення №75), управління Держпраці у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці. Повноваження управління поширюються на територію Черкаської області.

Відповідно до п. 3 Положення №75, основними завданнями управління є:

- реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб;

- здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на обласному рівні;

- здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки;

- організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на обєктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації обєктів Єдиної газотранспортної системи.

Відповідно до вимог статті 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок здійснення заходів державного нагляду визначений Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфер господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон N 877-V), а також підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та на його виконання.

Згідно з абз. 2 ст. 1 Закону № 877- V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 статті 4 Закону № 877- V, передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках передбачених законом.

В силу положень частини 2 статті 4 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про охорону праці", посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За ч. 5 ст. 4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт може здійснюватися виключно на підставі рішення адміністративного суду за позовом органів Держпраці у разі коли виявлені порушення законодавства про охорону праці та промислової безпеки спричиняють загрозу життю та здоровю людей.

У розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 6 вересня 2005 року №2806-IV документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України "Про охорону праці" передбачено обов'язок роботодавця одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 (далі - Порядок № 1107).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1107 дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 Порядку.

Згідно з п. 7 Додатку 3 Порядку № 1107 роботодавцеві видається дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, а саме на обладнання та захисні системи, призначені для експлуатації (застосування) в потенційно вибухонебезпечному середовищі.

Пунктом 6 Додатку 2 Порядку № 1107 передбачено обов'язок роботодавця одержати дозвіл на виконання газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах.

Відповідно до пункту 2 Додатка 2 Порядку № 1107 роботодавець має одержати дозвіл на монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Статтею 18 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Посадові особи, діяльність яких пов'язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок.

Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань.

Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об'єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Пунктом 3.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці (НПАОП 0.00-4.12-05), затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці 26.01.2005 № 15 та зареєстрованим в в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за № 231/10511 (далі - Типові положення) передбачено, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи, а також учні, курсанти, слухачі та студенти під час трудового і професійного навчання проходять на підприємстві за рахунок роботодавця інструктажі, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії.

Згідно з п. 4.1 вказаних Типових положень посадові особи та інші працівники, безпосередньо зайняті на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженому наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 № 15 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 15.02.2005 № 232/10512, та Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, затвердженому наказом МОЗ та Держнаглядохоронпраці України від 23.09.94 № 263/121 і зареєстрованому Міністерством юстиції України 25.01.95 з № 18/554 (далі - роботи підвищеної небезпеки), проходять спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

У контексті наведеного суд зазначає, що виконуючи роботи підвищеної небезпеки та експлуатуючи машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки без відповідного дозволу, з порушенням встановлених правил, без проведення попереднього спеціального навчання та перевірки знань з охорони праці працівників підприємства, які проводять операції по прийому та відпуску нафто-продуктів, тощо, роботодавець створює небезпечні умови для роботи своїх працівників, а тому суд переконаний, що виявлені порушення законодавства про охорону праці спричиняють загрозу життю та здоров'ю людей.

Частиною першою статті 246 Господарського кодексу України регламентовано, що здійснення будь-якої діяльності, що загрожує життю і здоров'ю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, забороняється.

Таким чином суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства, а саме ч. 3 ст. 21, ст. 18 Закону України "Про охорону праці", Порядку 1107, Типових положень передбачено обов'язок роботодавця одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, провести попереднє навчання та перевірку знань з охорони праці працівників підприємства.

Відповідачем всупереч вищезазначених норм не проведено попереднє спеціальне навчання та перевірку знань з охорони праці працівника підприємства, який проводить операції по прийому та відпуску нафто-продуктів, що є порушенням пунктів 3.1 та 4.1 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» НПАОП 0.00-4.12-05; на виконання робіт на складі ПММ та експлуатацію устаткування складу ПММ (ємність для зберігання нафтопродуктів: в кількості 1 шт. без номера, колонка паливороздавальна - 1 шт. без номера) не отримано дозволів: на експлуатацію обладнання, призначеного для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі (п. 7 Додатку 3 Порядку); на виконання газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах (п. 6 Додатку 2 Порядку); ремонт, технічне обслуговування обладнання та захисних систем, призначених для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі (п. 2 Додатку 2 Порядку) відповідно до вимог Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року№ 1107.

Вирішуючи спір, суд також бере до уваги, що у разі наявності порушень законодавства про охорону праці, які спричиняють загрозу життю та здоров'ю людей, застосування заходів реагування здійснюється виключно на підставі постанови адміністративного суду, а тому виходячи з положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов управління Держпраці у Черкаській області (18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 205, ідентифікаційний код 39881228) до приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" (19215, Черкаська область, Жашківський район, с. Кривчунка, вул. О. Левади, 2, ідентифікаційний код 32644275) про застосування заходів реагування - задовольнити повністю.

Застосувати до приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме: зобов'язати зупинити до усунення порушень, які створюють загрозу життю і здоров'ю працюючих:

- експлуатацію, проведення ремонту та технічного обслуговування ємності для зберігання нафтопродуктів (без номера) в кількості 1 одиниця та колонки паливороздавальної (без номера) в кількості 1 одиниця, які знаходяться на території приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" за адресою: Черкаська область, Жашківський район, с. Кривчунка, вул. О. Левади, 2;

- проведення газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах, пов'язаних з експлуатацією складу паливо-мастильних матеріалів на території приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" за адресою: Черкаська область, Жашківський район, с. Кривчунка, вул. О. Левади, 2.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рушення складено 15.04.2019.

Суддя С.О. Кульчицький