Справа № 520/2590/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

09.04.2019 р. справа №520/2590/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі: секретаря - Стрєлка О.В., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - не прибув,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова
проскасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_2, у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання протиправним та скасування рішення від 21.09.2019 р. УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо відмови виплатити 10 місячних пенсій ОСОБА_2 у зв'язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу періодів роботи: з 01.08.1979 р. по 01.09.1990 р. у Балаклійській дитячій музичній школі на посаді педагога з класу фортепіано та стаж роботи з 27.08.1992 р. по теперішній час в Дитячій музичній школі №5 ім. Римського-Корсакова на посаді концертмейстера; 2) зобов'язання УПФУ в Московському районі м. Харкова зарахувати період роботи ОСОБА_2 до спеціального (педагогічного) стажу з 01.08.1979 р. по 01.09.1990 р. у Балаклійській дитячій музичній школі на посаді педагога з класу фортепіано та стаж роботи з 27.08.1992 р. по теперішній час в Дитячій музичній школі №5 ім. Римського-Корсакова на посаді концертмейстера; 3) зобов'язання УПФУ в Московському районі м. Харкова виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв'язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що педагогічного стаж є достатнім для призначення і виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, у чому відповідачем протиправно відмовлено через неврахування до спеціального страхового стажу роботи у якості працівника освіти на посадах концертмейстера та педагога у дитячих музичних школах.

Відповідач, УПФУ в Московському районі м. Харкова, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що підстави для виплати спірної грошової допомоги відсутні, оскільки посада концертмейстера не передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота, на яких дає право на пенсію за вислугою років (затвердженою постановою КМУ від 04.11.1993р. №909), а також у зв'язку із відсутністю документів, які підтверджують віднесення дитячих музичних шкіл до закладів освіти у розумінні згаданого порядку.

Дослідивши приєднані до справи докази, суд установив такі обставини спору.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач народився 27.12.1959р., отримує пенсію за віком, на обліку перебуває в установі відповідача.

19.09.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в Московському районі м. Харкова з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії як працівнику освіти у порядку .

З цього приводу суд зазначає, що позивач не надала до суду жодних належних та допустимих доказів її звернення до владного суб'єкта, проте оскільки відповідачем визнані обставини наявності звернення позивача і надання на нього відповіді, то суд сприймає факт звернення як доведений.

Рішенням відповідача у формі протоколу від 21.09.2018 р. у нарахуванні та виплаті грошової допомоги було відмовлено у зв'язку із неможливістю зарахування до спеціального страхового стажу періоду роботи з 01.08.1979 р. по 01.09.1990 р. у Балаклійській дитячій музичній школі на посаді педагога та періоду роботи з 27.08.1992 р. по теперішній час у дитячій музичній школі №5 ім. Римського-Корсакова на посаді концертмейстера.

З цього приводу суд зазначає, що зазначення позивачем у тексті позову дати протоколу « 21.09.2019р.» суд вважає технічною помилкою, котра у даному випадку не має жодних юридичних наслідків, позаяк фактичний перебіг подій указує на те, що і надходження звернення зацікавленої особи, і надання відповіді мали місце саме у 2018 році, а подія настання дати 21 вересня взагалі станом на час звернення до суду ще не мала місця у 2019 році.

Як з'ясовано судом, одночасно юридичною та фактичною підставою для цього послугувало судження владного суб'єкта про те, що періоди роботи посадах концертмейстера та педагога у дитячих музичних школах не можуть бути зараховані до спеціального страхового стажу як працівника освіти.

Продовжуючи розгляд справи, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Згідно з п.71 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

У відповідності до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (затверджено постановою КМУ від 23.11.2011р. №1191) до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

За приписами п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників (затверджено постановою КМУ від 14.06.2000р. №963) до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, педагоги всіх спеціальностей.

Як вбачається з Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (затверджено постановою КМУ від 04.11.1993р. №909 із змінами і доповненнями; далі за текстом - Перелік №909) до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, зокрема у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах є учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

До спірних правовідносин суд також вважає за необхідне застосувати положення ст.28 Закону України "Про освіту", відповідно до яких система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі ст. 29 згаданого Закону, структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

У свою чергу, відповідно до ст.12 Закону України "Про позашкільну освіту" до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд доходить висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з наявністю необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Суд не може не погодитися з твердженням відповідача, що у Переліку №909 відсутня така посада як концертмейстер, а також відсутній такий загальноосвітній навчальний заклад, як музична дитяча музична школа.

Водночас з цим суд зазначає, що положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

У свою чергу, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини фактично надане тлумачення змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та принципу верховенства права, згідно з яким національне законодавство має бути чітким та узгодженим, відповідати вимозі «якості» закону, забезпечувати адекватний захист осіб від свавільного втручання у права заявника, а у разі протилежного (тобто у разі неоднозначного трактування норми права) підлягає застосуванню найбільш сприятливий для заявника підхід.

Судом також встановлено, що правова позиція Верховного Суду щодо віднесення стажу роботи на посадах викладача і концертмейстера у музичній школі до спеціального страхового стажу міститься у постанові від 26.03.2019 р. по справі №484/211/17 (адміністративне провадження №К/9901/19483/18) і полягає у тому, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення педагогів у позашкільних закладах освіти, а також з метою реалізації положень ст. 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, суд вважає, що прийняття рішення по суті поданої позивачем заяви вимагало від владного субєкта більш ретельного ставлення до розгляду звернення громадянина, повного та вичерпного зясування всіх обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України при винесення рішення за письмовим зверненням громадянина про призначення та виплату грошової допомоги при виході на пенсію.

Оскільки інших доводів, окрім того, що позивач має недостатній спеціальний страховий стаж роботи на як працівника освіти, владний субєкт в основу оскарженого рішення не поклав, а цей мотив визнаний судом неспроможним, то слід вважати підтвердженим факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог в частині скасування оскарженого рішення.

Суд також вважає за необхідне обтяжити владного субєкта обов'язком призначити та виплатити ОСОБА_2 десять місячних пенсій станом на день призначення пенсії за заявою від 19.09.2018 р. з урахуванням висновків суду по даній справі.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 21.09.2018 р. з приводу розгляду заяви ОСОБА_2 від 19.09.2018р. стосовно виплати одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова призначити та виплатити ОСОБА_2 (ідентифікаційний код - 6; місцезнаходження - 61118, АДРЕСА_1; дата народження - 27.12.1959 року) десять місячних пенсій станом на день призначення пенсії за заявою від 19.09.2018 р. з урахуванням висновків суду по даній справі.

Решту вимог позову - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Повідомити, що рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України 17 квітня 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.