Справа № 812/217/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року справа №812/217/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Верховецька Г.О., за участі представника відповідача Татаринової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року (повне судове рішення складено 05 квітня 2018 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 812/217/18 (суддя в І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач-1, ГУПФУ в Луганській області), Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач-2, ГУНП в Луганській області), в якому просив:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) ГУНП в Луганській області щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2 направлену в ГУ ПФУ у Луганській області, подану для первинного призначення пенсії, відомостей про матеріальну допомогу на оздоровлення, фактично отриманих ним сум щомісячної грошової винагороди за участь в АТО, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію та одноразові премії;

- зобов'язати ГУНП в Луганській області включити до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відомості про нараховані та виплачені виплати ОСОБА_2 види грошового забезпечення, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову винагороду за участь в АТО, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію, щомісячні одноразові премії та передати нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 в ГУ ПФУ в Луганській області, як таку на підставі, якої повинна розраховуватись пенсія;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років з урахуванням відомостей про матеріальну допомогу на оздоровлення, фактично отриманих ним сум щомісячної грошової винагороди за участь в АТО, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію та щомісячних одноразових премій, з урахуванням раніше здійсненних виплат, починаючи з 29.08.2017, та здійснити виплату різниці між нарахованими та виплаченими сумами пенсії (а.с.3-8).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Луганській області щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2, направлену до ГУ ПФУ в Луганській області для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди за участь в АТО та одноразової премії; зобов'язано ГУНП в Луганській області включити до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 для перерахунку пенсії - матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову винагороду за участь в АТО та одноразову премію, а також направити нову довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для перерахунку пенсії ОСОБА_2 В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.76-83).

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.91-94).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що одноразова грошова допомога при звільненні також входить до складу грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії, а місцевий суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині. Також в тексті скарги стверджує про необхідність врахування при обчисленні пенсії і одноразової премії.

ГУНП в Луганській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.99-107).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операцій, одноразова грошова допомога при звільненні та одноразові премії не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є одноразовими заохочувальними і компенсаційними виплатами та не входять до складових грошового забезпечення, визначених ст. 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

В судовому засіданні представник ГУНП в Луганській області підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача. Інші особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі ГУНП в Луганській області, задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказом ГУНП в Луганській області від 28.08.2017 №590 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_2, заступника начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу). Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні: 23 роки 00 місяців 27 днів, у пільговому обчисленні: 29 років 00 місяців 27 днів (а.с.16).

Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ у Луганській області та з 29.08.2017 отримує пенсію за вислугу років, яку йому призначено на підставі Закону № 2262-XII.

Пенсія позивачу призначена на підставі наданих ГУНП в Луганській області документів та подання про призначення пенсії від 04.09.2017 (а.с.49).

Для призначення пенсії ОСОБА_2 разом із поданням до ГУПФУ у Луганській області ГУНП в Луганській області було додано довідку від 01.09.2017 № 693/111/22-2017 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII (а.с.51).

13.11.2017 позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою, якою просив включити в розрахунок призначеної йому пенсії грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, винагороду за безпосередню участь у антитерористичній операції та індексацію, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.52).

Листом від 13.12.2017 за № 14629/03-01 ГУПФУ в Луганській області надано позивачу відповідь, якою повідомлено, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії та надбавки, винагорода за безпосередню участь в АТО не носять постійний характер, а тому підстави для врахування їх при призначенні (перерахунку) пенсії відсутні. Одночасно повідомлено позивача, що довідка уповноваженого структурного підрозділу Національної поліції України про зміну щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не надходила (а.с.18).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода за участь в АТО та одноразові премії є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців. Тому зазначена допомога та виплати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється нарахування пенсії.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 431/4088/16 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 80806937) та узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Висновки місцевого суду про наявність підстав для включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, одноразових премій, винагороди за участь в АТО, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи ГУНП у Луганській області є доречними та обґрунтованими, отже апеляційну скаргу відповідача-2 слід задовольнити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 колегія суддів не бере до уваги, оскільки в повній мірі погоджує висновок місцевого суду, що одноразова грошова допомога при звільненні, а також одноразові премії не входять до складу грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер прямих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Такі ж висновки містяться і у постановах Верховного Суду, наведених вище, а також від 03.04.2019 в справі № 638/9697/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 80930914).

Необґрунтованими суд вважає також вимог позову в частині включення до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення індексації, оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено довідками ГУНП в Луганській області від 06.02.2018 №204/111/22-2018 (а.с.40) та від 06.02.2018 № 205/111/22-2018 (а.с.41), що у період, з грошового забезпечення якого призначається пенсія позивачу (з грудня 2015 року по липень 2017 року включно), такий вид грошового забезпечення як індексація ОСОБА_2 не отримував, проти чого не заперечував і сам позивач у судовому засіданні першої інстанції.

З цього приводу не міститься будь-яких доводів і в апеляційній скарзі позивача.

Таким чином, позовні вимоги про визнання неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2, направлену в Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області, подану для первинного призначення пенсії, відомостей про матеріальну допомогу на оздоровлення, фактично отриманих ним сум щомісячної грошової винагороди за участь в АТО, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію та одноразові премії, а також зобов'язання Головного управління Національної поліції в Луганській області включити до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відомості про нараховані та виплачені виплати ОСОБА_2 види грошового забезпечення, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову винагороду за участь в АТО, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію, щомісячні одноразові премії та передати нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області, як таку на підставі, якої повинна розраховуватись пенсія, взагалі не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу відповідача-2, а рішення суду першої інстанції - скасувати, оскільки суд першої дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 250, 308, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 812/217/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне судове рішення - 16 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук