Справа № 1540/3864/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 квітня 2019 р.м. ОдесаСправа № 1540/3864/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі заяви суддів Турецької І.О., Стас Л.В. про самовідвід по справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про: визнання неправомірним та скасування наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 143 від 30.07.2018 року про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; зобов'язання Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області у відповідності з процедурою, передбаченою ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» № 3671-VI від 08.07.2011 року, прийняти рішення про прийняття заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 143 від 30.07.2018 року про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області у відповідності з процедурою, передбаченою ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» № 3671-VI від 08.07.2011 року, прийняти рішення про прийняття заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту ОСОБА_4.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу № 1540/3864/18 передано колегії суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду Шеметенко Л.П., Стас Л.В., Турецькій І.О.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та ухвалою від 20 лютого 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду.

Водночас, в ході апеляційного розгляду даної справи колегією суддів встановлено, що позивач зверталась до суду з позовом про визнання рішення Державної міграційної служби України від 25.02.2016 року № 108-16 про відмову у визнанні її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, неправомірним та його скасування, зобов'язання Державну міграційну службу України прийняти рішення про визнання позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (справа № 815/2103/16).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

Апеляційний розгляд вказаної справи здійснювала колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі, в тому числі, суддів - Турецької І.О., Стас Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року зазначену постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року було залишено без змін.

Після прийняття рішення у зазначеній справі, позивач повторно звернулась із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, проте оскаржуваним у даній справі наказом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 143 від 30.07.2018 року було відмовлено в прийнятті такої заяви позивача, в тому числі, з посиланням на рішення Державної міграційної служби України від 25.02.2016 року № 108-16 про відмову у визнанні позивача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що було предметом судового розгляду у справі № 815/2103/16.

З огляду на викладене, суддями Турецькою І.О., Стас Л.В. було заявлено самовідвід з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу щодо неупередженості колегії суддів та об'єктивного розгляду даної справи.

Колегія суддів, розглянувши подані заяви про самовідвід, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяви підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб'єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об'єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. У цьому зв'язку Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення Європейського суду з прав людини від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86 та п. 106 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Олександр Волков проти України» від 27 травня 2014 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Таким чином, з огляду на те, що суддями Турецькою І.О., Стас Л.В. при розгляді справи № 815/2103/16 надавалась оцінка правомірності рішення Державної міграційної служби України про відмову ОСОБА_4 у визнанні її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, прийняття якого, в тому числі, стало підставою для ухвалення відповідачем оскаржуваного у даній справі наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 143 від 30.07.2018 року про відмову в прийнятті заяви позивача про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, колегія суддів вважає, що для забезпечення умов, за яких в учасників справи та стороннього спостерігача не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду даної справи безстороннім та неупередженим судом, заяви про самовідвід суддів Турецької І.О., Стас Л.В. слід задовольнити та відвести суддів Турецьку І.О., Стас Л.В. від розгляду справи № 1540/3864/18.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 37, 39, 40, 248, 310, 321, 325 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Заяви про самовідвід суддів Турецької І.О., Стас Л.В. по справі № 1540/3864/18 - задовольнити.

Відвести суддів Турецьку І.О., Стас Л.В. від участі у розгляді справи № 1540/3864/18.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 18.04.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька