Справа № 540/37/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/37/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 90504,03 грн., по військовому збору у сумі 7791,96 грн.

Позов мотивує наявністю у відповідача податкового боргу перед бюджетом: з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, який виник у зв'язку з несплатою узгоджених грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом відповідно до прийнятих податкових повідомлень-рішень від 18.10.2016 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та нарахування пені в розмірі 13750,85 грн.; по військовому збору, який виник у зв'язку з несплатою узгоджених грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом відповідно до прийнятого податкового повідомлення-рішення від 18.10.2016 р. № НОМЕР_3 та нарахування пені в сумі 1188,35 грн. Оскільки узгоджені грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та по військовому збору в загальній сумі 98295,99 грн. добровільно не сплачені ФОП ОСОБА_1, просить стягнути її суму в судовому порядку.

Ухвалою від 08.01.2019 р. позовну заяву залишено без руху у зв'язку з недоліками позовної заяви та надано позивачу строк для їх усунення.

Позивач у встановлений суддею строк усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 22.01.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву - протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Станом на 21.02.2019 р. відзив на позовну заяву ФОП ОСОБА_1 не надано.

Ухвалою від 21.02.2019 р. призначено судове засідання на 11.03.2019 р. на 11:00 год.

Ухвалою від 11.03.2019 р. відкладено розгляд справи на 22.03.2019 р. на 09:00 год., зобов'язано позивача надати докази.

Ухвалою від 22.03.2019 р. суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.04.2019 р. на 09:00 год.

Ухвалою від 08.04.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.04.2019 р. на 11:00 год.

У судове засідання, призначене на 17.04.2019 р., відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. 16.04.2019 р. до суду повернувся конверт з відміткою "за відсутністю адресата".

Суд зазначає, що поштову кореспонденцію ФОП ОСОБА_1 направлено на адресу, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 73000, АДРЕСА_1, а тому в силу положень ч.11 ст.126 КАС України, відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання.

17.04.2019 р. представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.04.2001 р. за № 1994 як фізична особа-підприємець та 20.04.2001 р. взятий на облік Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

За відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, та по військовому збору в загальній сумі 98295,99 грн., нарахований згідно податкових повідомлень-рішень від 18.10.2016 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 (за актом перевірки від 02.07.2016 р. № 543/21-03-17-05/НОМЕР_4), та нарахованої пені в загальній сумі 14939,20 грн.

Ані в адміністративному, ані в судовому порядку податкові повідомлення-рішення від 18.10.2016 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 відповідачем не оскаржувались.

Сума податкового боргу відповідача в розмірі 98295,99 грн. підтверджується даними зворотного боку облікових карток платника податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та по військовому збору, а також розрахунком виникнення податкового боргу ФОП ОСОБА_1 управління погашення боргу ГУ ДФС у Херсонській області.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).

Згідно п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 вказаного Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг (п.58.3 ст.58 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення від 18.10.2016 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 надіслані ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку на адресу: АДРЕСА_1 (місце проживання згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), а відтак рішення контролюючого органу вважаються надісланими (врученими) відповідачу. При цьому, вказані рішення не були оскаржені відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Таким чином, визначені за ними грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та військового збору набули статусу узгоджених.

Оскільки узгоджені грошові зобов'язання не сплачені ФОП ОСОБА_1 у встановлений ПК України строк, вони стали податковим боргом платника податків у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом до боржника застосовувались заходи стягнення, зокрема, на виконання вимог ст.59 ПК України позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 02.02.2017 р. № 211-17 на суму 98295,99 грн., складено рішення про опис майна у податкову заставу № 34.

Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень (п.41.2 ст.41 ПК України).

Приписами п.87.11 ст.87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, оскільки узгоджені грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 90504,03 грн. та по військовому збору в сумі 7791,96 грн., які набули статусу податкового боргу, не сплачені відповідачем добровільно в установленому законом порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позов Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, пр-т.Ушакова, 75, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (73003, АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_4) про стягнення суми податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (73003, АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_4) до зведеного бюджету (отримувач: УК у м.Херсоні/м.Херсон/11010500, код отримувача - 37959779, МФО банку - 899998, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку - 1002, код бюджету - 11010500) податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 90504 (дев'яносто тисяч п'ятсот чотири) грн. 03 коп. та до державного бюджету (отримувач: УК у м.Херсоні/м.Херсон/11011000, код отримувача - 37959779, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, номер рахунку - 1002, код бюджету - 11010100) податковий борг по військовому збору в сумі 7791 (сім тисяч сімсот дев'яносто одна) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 111020300