Справа № 826/1326/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Справа № 826/1326/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_2

до Національної комісії з цінних паперів

та фондового ринку,

треті особи, які не заявляють

самостійні вимоги

на предмет спору: Компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х»,

публічне акціонерне товариство

«Київський завод шампанських вин «Столичний»

про визнання бездіяльності протиправною

та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х», публічне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний» про:

1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо анулювання/скасування реєстрації випуску (емісії) акцій ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», яка здійснена на підставі протоколу № 3 загальних зборів акціонерів ЗАТ «КЗШВ «Столичний» від 20.02.2001 р.;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме:

- скасувати випуск/емісію акцій ПАТ «КЗШВ «Столичний», яка здійснена на підставі протоколу № 3 загальних зборів акціонерів ЗАТ "КЗШВ «Столичний» від 20.02.2001 р.;

- скасувати реєстрацію випуску акцій, яка здійснена на підставі рішення загальних зборів ЗАТ «КЗШВ «Столичний» від 20.02.2001 р. (протокол від 20.02.2001 р. № 3);

- скасувати/анулювати свідоцтво про реєстрацію випуску акцій від 14.06.2001 р. № 252/10/1/2001 та свідоцтво про реєстрацію випуску акцій від 31.10.2008 р. № 438/1/08;

- зупинити обіг акцій ПАТ «КЗШВ «Столичний» Серії А за порядковими номерами № 0 та Серії В за порядковими номерами № 0;

- вилучити акції ПАТ «КЗШВ «Столичний» Серії А за порядковими номерами № 0 та Серії В за порядковими номерами № 0 з обігу на ринку цінних паперів;

- вжити передбачених законом заходів із приведення реєстру цінних паперів ПАТ «КЗШВ «Столичний» в належний стан, з урахуванням зміни/зменшення загального обсягу акцій з 59 400 штук до 37 000 штук та зменшення статутного капіталу Товариства з 148 500,00 грн. до 92 500,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року позовну заяву було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд виходив з того, що у грудні 2000 року в бюлетені «Цінні папери в України» №№ 102-103 (103) було оприлюднено оголошення про проведення 20.02.2001 р. загальних зборів ПАТ «КЗШВ «Столичний» (тоді ЗАТ), що в Переліку реєстрації акціонерів міститься підпис позивача про те, що він зареєструвався для участі у вказаних зборах, що він вже тоді був обізнаний про їх проведення та про вирішення питання щодо додаткової емісії акцій заводу і що в даному випадку відсутні виключні підстави вважати поважними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом майже на 18 років, протягом яких він також не був позбавлений можливості дізнатися про відповідні обставини.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити рішення про задоволення його позову в повному обсязі, посилаючись на те, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано право на справедливий суд, що судом першої інстанції порушено процесуальний строк розгляду даної справи, що він не був присутнім на загальних зборах ПАТ «КЗШВ «Столичний» 20.02.2001 р. та не повідомлявся про їх проведення, що документи заводу за 2001 рік суду були надані третьою особою - Компанією «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х», яка стала його акціонером лише в 2007 році, що, на думку апелянта, свідчить про відверту підробку таких документів, а також, що заявою колишнього директора ПАТ «КЗШВ «Столичний» ОСОБА_5 підтверджується, що акціонерам не направлялися персональні повідомлення про проведення загальних зборів 20.02.2001 р.

При цьому, апелянт наполягає на тому, що підпис у переліку акціонерів для реєстрації на загальних зборах ПАТ «КЗШВ «Столичний», наданому вказаною Компанією, належить не йому.

Крім того, апелянт посилається на судові рішення у справі № 2а-5486/10/2670, в якій встановлено, що ПАТ «КЗШВ «Столичний» не було опубліковано в офіційних виданнях повідомлення про призначення загальних зборів на 20.02.2001 р., а також зазначає, що при розгляді вказаної справи Компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х» жодного разу не подавала документи, які були нею надані при розгляді цієї адміністративної справи.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019 р. було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи на 10.04.2019 р.

Відповідачем і третьою особою - Компанією «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х» подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони просять залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, наполягаючи на тому, що позивач пропустив строк звернення до суду першої інстанції з цим позовом за відсутності жодних поважних причин для його поновлення, що судом першої інстанції такі обставини ретельно перевірялися і доводів на спростовування висновків суду апелянтом не наведено.

Від інших учасників справи у строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є акціонером ПАТ «КЗШВ «Столичний» з 14.02.2001 р.

У бюлетені «Цінні папери в України» №№ 102-103 (103) від 29.12.2000 р. було оприлюднено оголошення про проведення загальних зборів акціонерів ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» 20.02.2001 р. о 13:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 27.

У Переліку власників ЗАТ «КЗШВ «Столичний» для реєстрації на загальних зборах від 20.02.2001 р. під номером 88 зазначено позивача, його паспортні дані та стоїть підпис про те, що він зареєстрований для участі в них.

20.02.2001 р. відбулися загальні збори акціонерів ЗАТ «КЗШВ «Столичний» (правонаступник - ПАТ «КЗШВ «Столичний»), на яких, зокрема, вирішувалося питання щодо збільшення статутного фонду шляхом додаткової емісії акцій (протокол № 3).

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на тому, що він не знав про проведення загальних зборів товариства 20.02.2001 р., не приймав у них участь і що питання про збільшення статного капіталу ПАТ «КЗШВ «Столичний» вирішено з грубими порушеннями законодавства та прав акціонерів, що, на його думку, тягне наслідки у вигляді визнання такої емісії незаконною та її анулювання та спонукало його до судового оскарження, коли він випадково дізнався про події 20.02.2001 р.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів..

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, законодавством регламентовано шестимісячний строк оскарження до суду рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, який обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів або повинна була дізнатися про таке порушення.

Встановлення адміністративним процесуальним законодавством часових меж реалізації особою її права на судове оскарження обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

При цьому, підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом є виключно обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасної реалізації нею свого права та підтверджені належним чином. Тобто такі обставини повинні виключати будь-яку практичну можливість особи бути обізнаною з існуванням певних фактів, щоб вона не повинна була і не могла дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів до певного моменту.

Разом з тим, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 р. по справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 р по справі «Круз проти Польщі» зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Більш того, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ наголосив на тому, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенцію та практику ЄСПЛ є джерело права.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом даного спору є бездіяльність відповідача щодо анулювання/скасування реєстрації випуску (емісії) акцій ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», яка здійснена на підставі протоколу № 3 загальних зборів акціонерів ЗАТ «КЗШВ «Столичний» від 20.02.2001 р. Решта позовних вимог є похідними.

Таким чином, обставиною, визначальною для початку перебігу строку звернення позивача до суду з цим позовом, є встановлення дати, коли він міг та/або повинен був дізнатися про прийняття загальними зборами заводу рішення від 20.02.2001 р. щодо додаткової емісії акцій.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що станом на 20.02.2001 р. позивач був акціонером ЗАТ «КЗШВ «Столичний», у бюлетені «Цінні папери в України» №№ 102-103 (103) від 29.12.2000 р. було оприлюднено оголошення про дату, час та місце проведення загальних зборів акціонерів вказаного товариства 20.02.2001 р., а в Переліку власників ЗАТ «КЗШВ «Столичний» для реєстрації на загальних зборах від 20.02.2001 р. під номером 88 зазначено позивача, його паспортні дані та міститься його підпис про те, що він зареєстрований для участі у вказаних зборах.

Отже, вже станом на 20.02.2001 р. позивач повинен був та мав реальну можливість дізнатися про рішення загальних зборів ЗАТ «КЗШВ «Столичний» щодо додаткової емісії акцій заводу.

При цьому, доводи апелянта про те, що підпис у вказаному Переліку власників ЗАТ «КЗШВ «Столичний» для реєстрації на загальних зборах від 20.02.2001 р. не його, що документи, подані до суду першої інстанції Компанією «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х», підроблені, колегія суддів до уваги не приймає як такі, що не підтверджуються належними і допустимими в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказами. Зокрема, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано відповідного висновку почеркознавчої експертизи, вироку суду щодо притягнення певної особи до кримінальної відповідальності за підробку документів або будь-яких інших доказів.

Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тож у жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Посилання апелянта на те, що зазначений вище Перелік власників ЗАТ «КЗШВ «Столичний» разом з іншими документами був наданий до суду Компанією «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х», яка стала акціонером заводу лише в 2007 році, і не подавала такі документи при розгляді справи № 2а-5486/10/2670, є необґрунтованими, оскільки у відповідності до норм розділу V Закону України «Про акціонерні товариства» зазначена Компанія як акціонер АТ «КЗШВ «Столичний» має право знайомитися з його господарською діяльністю та не позбавлено можливості ознайомлюватися з певними документами товариства.

Крім того, при розгляді даної справи ані суд першої інстанції, ані апеляційний суд не наділені повноваженнями перевіряти достатність сукупності доказів та питання щодо їх зібрання судами при вирішенні спірних правовідносин в іншій справі № 2а-5486/10/2670.

Твердження апелянта про те, що судовими рішеннями у справі № 2а-5486/10/2670 встановлено, що ПАТ «КЗШВ «Столичний» не було опубліковано в офіційних виданнях повідомлення про призначення загальних зборів на 20.02.2001 р., апеляційний суд також не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, а в даному випадку у справі № 2а-5486/10/2670 брали участь інші особи, позивач взагалі не залучався і обставини щодо саме його повідомлення про загальні збори 20.02.2001 р. та його участь в них судами не перевірялися.

Крім того, у ч. 7 ст. 78 КАС України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Посилання апелянта на те, що заявою колишнього директора ПАТ «КЗШВ «Столичний» ОСОБА_5 підтверджується, що акціонерам не направлялися персональні повідомлення про проведення загальних зборів 20.02.2001 р., не спростовують факти оприлюднення вищезазначеного оголошення у бюлетені «Цінні папери в України» №№ 102-103 (103) від 29.12.2000 р. та наявності підпису позивача у Переліку власників ЗАТ «КЗШВ «Столичний» для реєстрації на загальних зборах від 20.02.2001 р.

Більш того, поно та всебічно аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що апелянтом не наведено жодної поважної причини, яка б вказувала на наявність виключних обставин, внаслідок яких упродовж майже 18-ти років він не мав реальної можливості дізнатися про прийняте акціонерами рішення на загальних зборах 20.02.2001 р. щодо додаткової емісії акцій та звернутися до суду на захист своїх прав та інтересів, які він вважає порушеними.

Водночас, реалізація особою своїх прав залежить від її власного волевиявлення.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено строк розгляду даної справи, колегія суддів приймає до уваги та враховує, але зазначає, що у відповідності до ст.ст. 317, 320 КАС України дане процесуальне порушення не є достатньою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 17 квітня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: