Справа № 0740/1076/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2906/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участі представника позивача: Князь С.С.

представника відповідача: Келемен І.І., Кобаль О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатська нафтогазова компанія" в особі представника адвоката Князя Сергія Святославовича на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року (рішення ухвалене о 13:21 хв. у м. Ужгороді судом у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатська нафтогазова компанія" в особі представника адвоката Князя Сергія Святославовича до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення стягнень,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення стягнень № 17 від 24 вересня 2018 року та припис № 112 від 09 серпня 2018 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Закарпатській області було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) АЗС № 3 ТОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» за результатами якої складено акт від 06.07.2018р. № 0000180, акт відбору зразків продукції від 06.07.2018 року за № 0000004, припис від 09.08.2018 року за № 112. 27 вересня 2018 року позивач отримав від відповідача постанову про накладення стягнення передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 24.09.2018 року за № 17. Не погоджуючись з висновками перевірки позивач зазначив, що проведені експертизи є необ'єктивними, з огляду на порушення вимог законодавства при отриманні об'єктів дослідження. Так, проби пального, провідним спеціалістом відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, анти тютюнового законодавства Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області Бруссо С.К., брались з грубим порушенням вимог Наказу, Інструкції від 04.06.2007 № 271/121 «Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 липня 2007 року за № 762/14029 та приписів Порядку відбирання проб нафтопродуктів встановлений Національним стандартом України (ДСТУ 4488: 2005 Методи відбирання проб нафтопродуктів, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 25.11.2005 року № 338), якими передбачено, що підготовка посуду пробовідбірників і відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів необхідно здійснювати, дотримуючись вимог ДСТУ 4488, а саме, статті 4 «Апаратура та засоби для відбирання проб» ДСТУ 4488:2005. Просив позов задоволити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатська нафтогазова компанія" в особі представника адвоката Князя Сергія Святославовича. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Аргументуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає, при прийнятті судового рішення, судом першої інстанції неповно та неправильно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального (ст. 3, ч. 7 ст. 4, ч.1 ст. 8, ст. 10 та ч. 2 ст. 18, ст. 3, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ДСТУ 4488: 2005 Методи відбирання проб нафтопродуктів, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 25.11.2005р. № 338, абз. 2 п. 1 «Порядку відбору зразків продукції для визначення її якісних показників та форми акту відбору зразків продукції» № 1280 від 31.10.2007 року. п. 4 Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 року № 271/121), п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів") та процесуального права (ч. 1, ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 5, ст. 9, ч. 2 ст. 77, ст. 78. ст. 192, ст. 211, ст. 242, ст. 244, ст. 246 КАС України), що призвело до винесення помилкового судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) АЗС № З Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатська нафтогазова компанія".

За результатами якої складено акт від 06.07.2018р. № 0000180. акт відбору зразків продукції від 06.07.2018 року за № 0000004, Припис від 09.08.2018 року за № 1 12 (ви.№ 01 -090/2959) та Постанову про накладення стягнень від 24.09.2018р. за № 17.

27.08.2018 року позивач отримав від відповідача відповідь від 27.08.2018р. за № 01-09/3067 у якій стверджує що, в своїй роботі під час проведення планових чи позапланових перевірок керується Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Так, керуючись ст. 14 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та ДСТУ 4488:2005 працівник Головного управління до початку відбору зразків продукції пред'явив рішення про відбір зразків продукції та роз'яснив представнику суб'єкта господарювання порядок відбору зразків продукції, про що свідчить його підпис, після чого відібрав, опечатав взірці продукції.

За наслідками відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) склала акт відбору зразків, що передбачено ст. 15 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно умов ч. З ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі несплати суб'єктом господарювання застосованої до нього штрафної санкції за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) протягом 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа в порядку, передбаченому абзацами дванадцятим і тринадцятим частини дев'ятої статті 7 цього Закону, якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органе державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі, сума санкції стягується в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем у відзиві останнім не було повідомлено ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО» про відбір зразків продукції у Позивача чим (було порушено право ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО» на присутність при відборі, що встановлено пунктом 4.4 договору № 1 15 від 14.06.2018 року про надання послу г з проведення незалежної експертизи (випробувань) якості та безпечності продукції, зберігання та знищення використання зразків продукції, відібраних в ході здійснення заходів державного нагляду (контролю). Від ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО» Відповідачем не було отримано відмову бути присутнім при відборі зразків продукції у господарюючого суб'єкта.

Проби пального, провідним спеціалістом відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області Бруссо С.К., на думку апеляційного суду брались з грубими порушенням вимог ДСТУ 4488:2005 та вимог Наказу, Інструкції від 04.06.2007 № 271/121 "Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 липня 2007р. за № 762/14029 та приписів Порядку відбирання проб нафтопродуктів встановлений Національним стандартом України (ДСТУ 4488: 2005 Методи відбирання проб нафтопродуктів, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 25.11.2005р. № 338). якими передбачено, що підготовку посуду, пробовідбірників і відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів необхідно здійснювати, дотримуючись вимог ДСТУ 4488:2005.

З акту відбору зразків продукції від 06.07.2018р. за № 0000004 вбачається, що відбір зразків, не виконувався у відповідності до вищевказаних правил відбору - в акті не зазначено, що "відбір проб проведено у відповідності до вимог ДСТУ 4488:2005 "Нафта і нафтопродукти".

В акті відбору зразків не зазначено метод відбирання проб, не зазначено у який саме посуд відбиралися зразки (назва за маркування), що суперечить вищевказаним вимогам, оскільки проби необхідно відбирати у чистий, сухий скляний посуд.

Разом з тим, позивач стверджує, а відповідачем не спростовано, що проби були відібрані шляхом заливу дизельного пального «Євро» сорт С та бензину неетилованого АИ-95-К5-Евро у пластикові пляшки, які є розчинні в нафтопродуктах, ємкістю по 2 літрі, при цьому не вказавши навіть місця (джерела) відбирання проб - металевого резервуару чи з роздавального крану паливо-роздавальної колонки.

Згодом, після відібрання проб вони були розлиті з пластикових 2 літрових пляшок до скляних пляшок ємкістю по 1 літрі. Хоча Відповідач на стор. 5 відзиву зазначає що, «Пробу розливають у чисті сухі скляні. Пляшку заповнюють не більше ніж на 90% місткості.».

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, що останнім порушено підпункт 5.6.1 ДСТУ 4488:2005. а саме в акті відбору зразків продукції від 06.07.2018р. за № 0000004 не зазначено з якого саме роздавального крана ПРК (ОРК) було відібрано проби нафтопродуктів, не зазначено чи здійснювався протягом 30 хвилин відпуск нафтопродуктів та чи було складено відповідний акт про те що перед початком процедури відбирання проби до мірника відпускається кількість палива, яка становить не менше 10 л.

Також, в матеріалах справи відсутні докази відбирання проб у відповідності до вимог ДСТУ 4488:2005 "Нафта і нафтопродукти", не зазначено метод відбирання проб, не зазначено у який саме посуд відбиралися зразки (назва та маркування), не зазначено здійснювався чи ні протягом 30 хвилин відпуск нафтопродуктів.

Крім того, відсутні докази повідомлення ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО» Відповідачем щодо присутності при відборі зразків продукції у позивача.

Відтак, судом першої інстанції не вивчено матеріали справи, не з'ясовано повно та всебічно дані обставини справи та не підтверджено їх доказами, а тому не спростовано висновок позивача про порушення вимог ДСТУ 4488:2005 "Нафта і нафтопродукти".

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем та судом першої інстанції не враховано що, згідно з вимогами ст. 15 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» наслідками відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт відбору зразків. Акт відбору зразків продукції складається у трьох примірниках. Всі примірники акта підписуються посадовою особою, яка відібрала зразки продукції, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою.

Механізм здійснення органами державного нагляду (контролю) відбору зразків продукції у суб'єктів господарювання для проведення експертизи (випробування) визначений Порядком відбору зразків продукції для визначення її якісних показників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року № 1280.

Працівниками відповідача не враховано, що відповідно до абз. 2 и. 1 Порядку № 1280 особливості відбору зразків окремих видів продукції визначаються іншими нормативно-правовими актами, а зокрема Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 04 червня 2007 року №271/121.

Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 04 червня 2007 року № 271/121 встановлено єдиний порядок організації та проведення робіт, пов'язаних з контролюванням якості товарної нафти та нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску. Дія Інструкції в контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України поширюється на всі групи, класи, типи і види нафти та типи, марки і види нафтопродуктів. Також, встановлено що, вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності (далі - підприємства), які займаються хоча б одним із таких видів діяльності, як зберігання, транспортування та відпуск нафти і нафтопродуктів, а також органів виконавчої влади.

Під час розроблення Інструкції використані від 04.06.2007 № 271/121 «Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» було використано також норми ДСТУ 4488:2005 Нафта і нафтопродукти. Методи відбирання проб.

В матеріалах справи відсутні докази відбирання проб у відповідності до вимог Інструкції від 04.06.2007 № 271/121 «Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» та вимог ДСТУ 4488:2005 "Нафта і нафтопродукти", не зазначено метод відбирання проб, не зазначено у який саме посуд відбиралися зразки (назва та маркування), не зазначено здійснювався чи ні протягом 30 хвилин відпуск нафтопродуктів.

Разом з тим, відсутні докази повідомлення ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО» відповідачем щодо присутності при відборі зразків продукції у позивача.

Таким чином, судом першої інстанції не з'ясовано повно та всебічно дані обставини справи та не підтверджено їх доказами, а тому не спростовано висновок позивача про порушення вимог Інструкції використані від 04.06.2007 № 271/121 «Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» та ДСТУ 4488:2005 "Нафта і нафтопродукти".

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

У разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов'язків суб'єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), гака норма трактується в інтересах суб'єкта господарювання згідно до вимог ч. 7 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб'єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом.

24 вересня 2018 року відповідачем прийнято постанову № 17 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища до позивача застосовано штраф у розмірі 1 582 360,50 грн.

Розраховуючи розмір штрафу, який застосовано до позивача, відповідачем розмір штрафу розраховано виходячи не з вартості одержаної для реалізації партії товару без ПДВ, а з кількості та вартості реалізації бензину автомобільного та дизельного пального, які були одержані для реалізації тобто відомості товаро-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів та фіскальні чеки відпуску ПММ від 06.07.2018 року.

При цьому, вартість бензину автомобільного та вартість дизельного пального визначена за ціною реалізації зазначених нафтопродуктів па АЗС № 3 позивача за адресою: Закарпатська обл., Воловецький район, с. Нижні Ворота, вул. Центральна, буд. 1, в день складання Акту відбирання проб, а не за ціною одержаної для реалізації (ціною придбання партії товару) без ПДВ.

Вказані обставини підтверджено відповідачем, судом першої інстанції та Х-Звіт за 06.07.18р. АЗС № 3, а також фіскальними чеками відпуску ПММ за 06.07.2018р. за номерами № , № , № .

У випадку відсутності документів, які підтверджують вартість одержаної для реалізації партії товару, з урахування вимог ст. 3, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зважаючи що, санкція, що застосовується до суб'єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом штраф, може бути застосований у мінімальному розмірі, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" двадцять п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкція яка обраховується у відсотковому рівні ( а саме триста відсотків) розраховується виходячи з виготовленої або одержаної для реалізації партії товару виконаної роботи, наданої послуги.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про основні засади державного нагляд (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що у рішенні про необхідність відбору зразків продукції зазначаються кількість зразків для кожного виду або типу продукції, необхідних для експертизи, а також місце здійснення цієї експертизи.

Між відповідачем та ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕІІРО» було укладено договір № 115 від 14.06.2018 року про надання послуг з проведення незалежної експертизи (випробувань) якості та безпечності продукції, зберігання та знищення використання зразків продукції, відібраних в ході здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Пунктом 4.4 зазначеного Договору встановлено: Виконавець має право при необхідності, за погодженням із Замовником, залучати до надання послуг і інших суб'єктів господарювання, та знайомитись з нормативними та іншими документами на нафтопродукти (змінами до них) та бути присутнім при відборі зразків продукції у господарюючого суб'єкта.

У Рішенні № 0000004 від 06.07.2018р. зазначено, що взірці для проведення експертизи (випробування) буде направлено до ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА- СЕПРО», що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Академіка Палладіна, буд. 46, корп. 4.

Однак, згідно протоколів випробувань № 190/ТЛ та № 192/ТЛ від 19.07.2018р. експертизу було проведено Випробувальним Центром ПРАТ «ЛИН1К» за адресою: 93113, м. Лисичанськ, Луганської області, вул. Сосюри, буд. 371, буд. 1А, тобто порушено вимоги передбачені ст. 13 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідачем не було повідомлено ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО» про відбір зразків продукції у позивача чим було порушено право ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО» на присутність при відборі, що встановлено пунктом 4.4 договору № 115 від 14.06.2018 року про надання послуг з проведення незалежної експертизи (випробувань) якості та безпечності продукції, зберігання та знищення використання зразків продукції, відібраних в ході здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Отже, встановлення невідповідності нафтопродуктів вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища згідно вищевказаних протоколів випробувань, взагалі не може бути підставою для застосування штрафних санкцій до Позивача, оскільки проведення експертизи (випробування) повинно було здійснюватися у ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «МАСМА-СЕПРО», за адресою: 03142, м. Київ, пров. Академіка Палладіна, буд. 46, корп. 4, як це зазначено у Рішенні № 0000004 від 06.07.2018р.

В матеріалах справи відсутні докази направлення (фіскальні чеки та описи вкладення) відібраних взірців продукції для проведення експертизи (випробування) саме до ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «Масма-Сепро», (03142, м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 46, корпус 4).

Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 04 червня 2007 року № 271 121 встановлено єдиний порядок організації та проведення робіт, пов'язаних з контролюванням якості товарної нафти та нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску. Дія Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України поширюється на всі групи, класи, типи і види нафти та типи, марки і види нафтопродуктів. Також, встановлено що, вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності (далі - підприємства), які займаються хоча б одним із таких видів діяльності, як зберігання, транспортування та відпуск нафти і нафтопродуктів, а також органів виконавчої влади.

Під час розроблення Інструкції використані від 04.06.2007 №271/121 «Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» було використано також норми ДСТУ 4488:2005 Нафта і нафтопродукти. Методи відбирання проб.

Підпунктом 4.2.1 п. 4 вказаної Інструкції передбачено, що проби повинні відбиратись під час приймання, зберігання, відпуску нафти та/або нафтопродуктів і в усіх інших випадках, коли необхідно визначити їх якість в обсязі приймально-здавальних, контрольних, повних випробувань або за окремими показниками якості.

Відповідно до п. п. 4.2.5 п. 4 вказаної Інструкції під час відбирання проб для випробувань у сторонніх акредитованих або атестованих лабораторіях, а також під час проведення перевірки якості нафти та нафтопродуктів складається акт за формою 2-НК (додаток 2) у двох примірниках, один з яких разом з пробою направляється до лабораторії. Другий примірник залишається на підприємстві.

Проте, з акту відбору зразків продукції від 06.07.2018р. за № 0000004 вбачається, що відбір зразків, не виконувався у відповідності до вищевказаних правил відбору - в акті не зазначено, що "відбір проб проведено у відповідності до вимог ДСТУ 4488:2005 "Нафта і нафтопродукти". В акті відбору зразків не зазначено метод відбирання проб, не зазначено у який саме посуд відбиралися зразки (назва та маркування), що суперечить вищевказаним вимогам, оскільки проби необхідно відбирати у чистий, сухий скляний посуд.

Нафтопродукти із мірника необхідно злити до резервуарів АЗС, про що повинен бути складений відповідний акт. Відібрану пробу поділяють на три рівні частини, розливають у сухі чисті скляні пляшки, герметично закупорюють пробками, не розчинними в нафтопродукті. На етикетці проби, відібраної з роздавального крана колонки, зазначають реквізити АЗС, назву, марку та вид (у залежності від масової частки сірки) нафтопродукту, номер нормативного документа на нафтопродукт, номер роздавальної колонки, дату і час відбирання проби, прізвище, ім'я та по батькові особи працівників (а) АЗС, представника органу контролю (підрозділу) і, за необхідності, - інших посадових осіб, які брали участь у відбиранні проби.

Судова колегія апеляційного суду також звертає увагу, що розраховуючи розмір штрафу, який застосовано до позивача, відповідачем розмір штрафу розраховано виходячи не з вартості одержаної для реалізації партії товару без ПДВ, а з кількості та вартості реалізації бензину автомобільного та дизельного пального, які були одержані для реалізації тобто відомості товаро-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів та фіскальні чеки відпуску ПММ від 06.07.2018 року.

Відповідач не отримував інформації щодо вартості одержаних для реалізації на АЗС №3 партій нафтопродуктів від позивача, отже обґрунтованість розрахунку штрафу виходячи з вартості реалізації нафтопродуктів станом на дату перевірки є сумнівною, оскільки вартість одержаної для реалізації партії товару суттєво відрізнятися від вартості її реалізації.

Згідно ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору в розмірі 23735,41 грн. та 35603, 12 грн. всього на суму 59338, 53 грн.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатська нафтогазова компанія" в особі представника адвоката Князя Сергія Святославовича являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатська нафтогазова компанія" в особі представника адвоката Князя Сергія Святославовича - задоволити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року у справі №0740/1076/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 24.09.2018 року за № 17 та припису від 09.08.2018 року за № 112 (вих. № 01- 09/2959).

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області () за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатська нафтогазова компанія" () суму сплаченого судового збору у розмірі 59338, 53 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 17.04.2019 року