Справа № 802/5/18-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2019 року

Київ

справа №802/5/18-а

адміністративне провадження №К/9901/68173/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

під час попереднього розгляду справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, Жмеринського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Матохнюка Д.Б., суддів - Совриги Д.І., Курка О.П.)

установив:

У січні 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі - УДМС України у Вінницькій області), Жмеринського районного сектору УДМС України у Вінницькій області, в якому просили:

- визнати протиправними дії Жмеринського районного сектору УДМС України у Вінницькій області щодо неоформлення неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_4 паспортів у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII;

- зобов'язати УДМС України у Вінницькій області організувати роботу з оформлення та видачі, а Жмеринський районний сектор УДМС України у Вінницькій області - оформити та видати бланки паспортів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у формі паспортної книжечки з відміткою проживання без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних;

- зобов'язати відповідачів здійснювати паспортний облік стосовно неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за прізвищем, іменем, та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорту), без внесення інформації про неї до Єдиного Демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким позов задоволено частково: визнано протиправними дії Жмеринського районного сектору УДМС Вінницької області щодо неоформлення паспорта неповнолітнім ОСОБА_4, ОСОБА_7 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; зобов'язано Жмеринський районний сектор УДМС Вінницької області оформити та видати бланк паспорта неповнолітнім ОСОБА_4, ОСОБА_7 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції УДМС України у Вінницькій області звернулося з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати прийняту цим судом постанову і залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне й обґрунтоване.

Вважає помилковим висновок апеляційного суду про можливість вибору форми паспорта громадянина України між карткою з безконтактним електронним носієм інформації та паспортною книжечкою, оскільки з 1 листопада 2016 року правове регулювання спірних правовідносин є таким, що оформлення паспорта громадянина України здійснюється виключно у формі ID-картки. Альтернативи такій формі паспорта громадянина України чинне законодавство не передбачає. Зауважує, що Положення про паспорт громадянина України, норми якого застосовано судом апеляційної інстанції, поширюються лише на тих осіб, які отримали паспорт у вигляді книжечки до прийняття Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суди встановили, що 14 листопада 2017 року ОСОБА_4 разом зі своїми батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до Жмеринського районного сектору УДМС України у Вінницькій області із заявою про видачу ОСОБА_4 паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки згідно зі зразком 1994 року.

Цього ж дня з аналогічними заявами до Жмеринського районного сектору УДМС України у Вінницькій області звернулась неповнолітня ОСОБА_7 разом зі своїми батьками, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Листами від 21 та 28 листопада 2017 року Жмеринський районний сектор УДМС України у Вінницькій області повідомив позивачів про те, що згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (зі змінами від 26 жовтня 2016 року) паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Інші варіанти паспортного документа не передбачені чинним законодавством.

На переконання позивачів, така відмова видати паспорт громадянина України у формі книжечки порушує права їх неповнолітніх дітей, у зв'язку із чим вони звернулись до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції визнав, що законодавцем передбачено альтернативу, за якою паспорти виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки. При цьому, суд зауважив, що для отримання паспорта, особа має подати відповідну заяву про видачу паспорта або заяву-анкету, а також низку документів. Водночас, звертаючись до сектору міграційної служби для оформлення паспорту громадянина України позивачі подали заяви у довільній формі та не надали необхідних документів, що унеможливило розгляд поданих заяв по суті.

Приймаючи протилежне рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що фактично відповідач відмовився видати неповнолітнім дітям позивачів паспортні документи відповідно до Положення про паспорт громадянина України, чим порушив їх права та позбавив можливості отримати паспорт у традиційній формі - у вигляді книжечки.

Аналізуючи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів КАС ВС виходить з наступного.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; громадянство, правосуб'єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (в редакції Закону України від 14 липня 2016 року №1474-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України»; далі - Закон № 5492-VI) суспільні відносини, пов'язані зі збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

За змістом частини першої статті 10 Закону № 5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб'єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі, якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі).

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

До документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, належить паспорт громадянина України (підпункт «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI).

Відповідно до частин першої, другої статті 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

За змістом частини другої статті 15 Закону № 5492-VI бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов'язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині сьомій статті 21 Закону № 5492-VI, відповідно до якої такий містить, зокрема: унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.

Така інформація у розумінні пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 5492-VI є біометричними даними, параметрами, тобто сукупністю даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб.

25 березня 2015 року № 302 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України» (далі - Постанова №302).

Пунктом 2 Постанови № 302 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745) запроваджено:

з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII;

з 1 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 3 Постанови № 302 установлено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів Державної міграційної служби матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Відповідно до пунктів 1, 2 додатка 2 до Постанови № 302 «Технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм» бланк паспорта громадянина України (далі - паспорт) виготовляється у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій. У паспорт імплантовано безконтактний електронний носій, який відповідає вимогам нормативних документів України у сфері технічного та криптографічного захисту інформації. До безконтактного електронного носія вноситься інформація, яка зазначена на лицьовому та зворотному боці паспорта, біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя, відцифрований підпис особи), а також дані щодо забезпечення захисту інформації, що внесена на безконтактний електронний носій.

Згідно з пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» до приведення законодавства у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до пункту 7 «Прикінцевих та перехідних положень» указаного Закону Кабінет Міністрів України зобов'язано, серед іншого, у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

26 жовтня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 745, якою внесено відповідні зміни до Постанови № 302. Указана постанова набрала чинності з 1 листопада 2016 року, і з цієї ж дати паспорт громадянина України оформляється у формі картки з безконтактним електронним носієм з використанням бланка, затвердженого Постановою № 302.

Поряд із цим, відповідно до пунктів 3, 5, 8 Положення про паспорт, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року № 3423-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Спір у цій справі виник у зв'язку з відмовою відповідача видати неповнолітнім дітям позивачів паспорт громадянина України у вигляді (формі) паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII.

З огляду на суб'єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову (зокрема, щодо відмови позивачів від обробки персональних даних їх неповнолітніх дітей), а також правове регулювання спірних відносин, є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи Пз/9901/2/18 (№806/3265/17).

У зазначеному рішенні Велика Палата Верховного Суду констатувала, що норми Закону № 5492-VI, на відміну від норм Положення про паспорт, не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій.

На переконання Великої Палати Верховного Суду це є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Також такий підхід не відповідає вимогам якості закону (тобто, таке втручання не було «встановлене законом»), не є «необхідним у демократичному суспільстві». Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не є необхідним у демократичному суспільстві, і таке втручання є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Таким чином, рішення суду апеляційної інстанції, яким визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_7 паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов'язано Жмеринський районний сектор УДМС Вінницької області оформити та видати бланк паспорта неповнолітнім ОСОБА_4, ОСОБА_7 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, - відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у такій категорії справ.

Отже, апеляційним судом не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б привести до ухвалення незаконного рішення, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

постановив :

Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року залишити без змін, а касаційну скаргу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець