Справа № 140/2316/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1168/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А, Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Клімова І.Д. який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 140/2316/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Сорока Ю.Ю.,

час ухвалення рішення не встановлено ,

місце ухвалення рішення м. Луцьк ,

дата складання повного тексту рішення 17.12.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) та просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії протиправними та зобов`язати відповідача перерахувати призначену пенсію з урахуванням розміру грошового забезпечення за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме з суми 317 771, 95 грн. та виплатити перераховану пенсію з 01.10.2017 з урахуванням виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з вересня 2017 року позивачу виплачується пенсія на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ). Згідно з довідками, наданими командиром військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2018 року №50/41/33-1177 та начальником Центрального архівного відділу Національної гвардії України від 21.09.2018 року №876 розмір грошового забезпечення позивача, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у період з 01.06.2015 року по 31.05.2017 року складає 317 771, 95 грн.. Таким чином, розмір щомісячного грошового забезпечення, з якого повинна обчислюватися пенсія складає 13 240, 50 грн.. Проте, відповідачем обчислено та виплачується позивачу пенсія в меншому розмірі, у зв`язку із чим звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням усіх видів грошового забезпечення за 24 останні місяці служби підряд перед звільненням, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Проте у перерахунку пенсії позивачу відмовлено.

Позивач вважає дії відповідача що відмови у перерахунку пенсії протиправними, оскільки грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в антитерористичній операції та інші виплати, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мають враховуватися при обчисленні пенсії, за умови, що з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, апелянт - адвокат Клімов І.Д. який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду на те, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанову Кабінету Міністрів України №1294 та «Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам»,затвердженої Наказом МВС України від 04.07.2014 року№638.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано та без будь якої мотивації звузив перелік щомісячних(винагороди та премії) та додаткових (матеріальні допомога для вирішеннясоціально-побутових питань та допомога для оздоровлення) видів грошового забезпечення військовослужбовців, передбачених ст. 9 цього Закону,пунктами 1, 5 Постанови КМ України №1294 та розділами XXII та XXIIIвищевказаної Інструкції.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, дійшов вірних висновків, у зв`язку із чим і відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на вказані обставини вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з повним з`ясуванням обставин справи, є законним та обґрунтованим.

Згідно частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 12.09.2017року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ).

З подання про призначення пенсії від 03.10.2017 року№684 також встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2017 року №127 підполковник ОСОБА_1 старший помічник начальника штабу (з обліку, комплектування та проходження служби особовим складом) Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України звільнений в запас за статтею 26, частиною 8, пунктом 1 підпункту «б» за станом здоров`я.

З протоколу про призначення пенсії від 12.09.2017 року (а.с.31) та грошового атестату №19 (з яким позивач ознайомився під підпис та підтвердив правильність зазначених у ньому даних) (а.с.33) встановлено, що з 12.09.2017 року позивачу була призначена пенсія по інвалідності відповідно доЗакону №2262-ХІІ у розмірі 3 671, 02 грн., в т.ч. посадовий оклад 1 000, 00 грн., оклад за військове звання 130, 00 грн., процентна надбавка за вислугу років (35%) 395, 50 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 5 092, 05 грн. (в т. ч.: робота з таємними виробами, носіями, документами 10%, офіцер, прапор.1 класу 5%, високі досягнення або виконання особливо важливих робіт 50%, премія 525%), основний розмір пенсії призначено у розмірі 40% грошового забезпечення.

Позивач за період з 01.01.2016 року по 31.05.2017 року отримав крім щомісячного грошового забезпечення, допомогу на оздоровлення, винагороду за участь в АТО, матеріальну допомогу, одноразові премії, одноразову грошову винагороду за безперервну військову службу, що підтверджується листом від 31.08.2018 року № 50/41/33-1177.

28.09.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2018 року№50/41/33-1177 та архівної довідки Національної гвардії України від 21.09.2018 року №876 провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці підряд перед звільненням, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме з суми 317771, 95 грн..

Листом від 10.10.2018 року №1134/Б-01 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням до складу грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової премії.

Не погодившись із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо проведення перерахунку пенсії з врахуванням до складу грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової премії, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням допомоги на оздоровлення, винагороди за участь в АТО, матеріальної допомоги, оскільки статтею 43 Закону №2262-ХІІ (який є спеціальним законом, який регулює пенсійне забезпечення окремих категорій громадян, в т.ч. позивача, з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо) та Постановою №393 чітко визначено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення, як оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії, у той час як допомога на оздоровлення, винагорода за участь в АТО, матеріальна допомога не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та не враховуються до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії, призначеної відповідно доЗакону №2262-ХІІ.

При вирішенні даної справи суд також врахував правову позицію, викладену у постанові Верховного суду від 20.02.2018 року у справі №286/2987/16-а, відповідно до якої матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в АТО не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення, а відносяться до інших соціальних гарантій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІдо складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1)посадовий оклад;

2)оклад за військовим званням;

3)щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4)одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІвизначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей`пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеногостаттею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає хибними твердження апелянта про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в антитерористичній операції та інші виплати, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мають враховуватися при обчисленні пенсії, за умови, що з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьоюстатті 43 Закону № 2262-ХІІпереліку видів грошового забезпечення.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Клімова І.Д. який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 140/2316/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 17.04.2019 року.