Справа № 520/1127/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р. № 520/1127/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Синюшки С.О.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/1127/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування висновку, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати висновок комісії Головного управління національної поліції України в Харківській області від 09.12.2015 відносно ОСОБА_2 про зарахування стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.12.2015 року № 93 о/с дск відносно ОСОБА_2 щодо встановлення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції України зарахувати ОСОБА_2 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки та до календарної вислуги років для призначення пенсії час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві в межах п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний висновок комісії Головного управління національної поліції України в Харківській області від 09.12.2015 та наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.12.2015 року № 93 о/с дск винесені з порушеннями норм чинного законодавства України, а тому, є протиправними та є такими, що підлягають скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти задоволення позову заперечував, оскільки до стажу служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки зараховується тільки періоди служби у відповідних органах або час роботи у відповідних органах та не зараховується час навчання у будь-яких навчальних закладах. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 у період з 01.09.1998 по 30.06.2003 навчався у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого на денній формі навчання, що підтверджується дипломом спеціаліста НОМЕР_2 від 30.06.2003.

Згідно з листами керівництва УМВС України в Харківській області № 7/4521 від 30.12.2002 та ГУ МВС України в м. Києві № 14/5848 від 22.02.2003 позивача направлено для роботи на посаді слідчого з 03.04.2003.

Наказом начальника ГУ МВС в м. Києві № 118 о/с від 21.04.2003 ОСОБА_2 призначено на посаду слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві з 03.04.2003, з присвоєнням спеціального звання - молодший лейтенант міліції, що підтверджується наявним в матеріалах справи послужним списком.

У період з 03.04.2003 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом ГУ МВС України в Харківській області № 601 о/с від 05.11.2015 ОСОБА_2 згідно з п.9 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за п. 64 "З" (у зв'язку з переходом на роботу в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади).

На підставі наказу ГУНП в Харківській області № 2 о/с від 07.11.2015 позивача призначено на посаду заступника начальника управління КП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до висновку комісії ГУМВС України в м. Києві № 361 о/с від 14.09.2004 про обчислення стажу служби для виплати відсоткової надбавки за вислугу років станом на 01.09.2004 комісією зараховано в стаж ОСОБА_2 для виплати відсоткової надбавки за вислугу років наступні періоди: з 03.04.2003 по 01.04.2013 року - служба в ОВС; з 01.09.1998 по 03.04.2003 - час навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого, в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

На підставі вказаного висновку, наказом ГУМВС України в м. Києві № 361 о/с від 14.09.2004 оголошено стаж позивача для виплати відсоткової надбавки за вислугу років, який станом на 01.09.2004 складає - 03 роки 08 місяців 14 днів.

09.12.2015 комісією ГУНП в Харківській області прийнято висновок відносно ОСОБА_2 про обчислення стажу служби для виплати відсоткової надбавки за вислугу років, яким зараховано до стажу служби для виплати відсоткової надбавки за вислугу років наступні періоди: з 03.04.2003 до 06.11.2015 - служба в ОВС України, з 07.11.2015 до теперішнього часу - служба в НПУ.

09.12.2015 відповідачем прийнято наказ № 93 о/с дск відносно позивача, яким встановлено стаж для виплати відсоткової надбавки за вислугу років станом на 01.01.2016 - 12 років 08 місяців 29 днів.

У зв'язку з тим, що строк стажу в поліції обчислено ГУНП в Харківській області без урахуванням навчання в Національній юридичній академії ім. Ярослава Мудрого, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Правовідносини з приводу обчислення стажу служби в поліції врегульовані Законом України "Про Національну поліцію", Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393.

Суд вказує на те, що обчислення стажу служби в поліції передбачено статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Так, у відповідності до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 393 (в редакції чинній на дату призначення позивача на посаду до органів внутрішніх справ) до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Прикордонних військ, Національної гвардії, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Судом встановлено, що позивача після закінчення навчання у вищому навчальному закладі направлено на роботу з 03.04.2003 на посаду слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, з присвоєнням спеціального звання - молодший лейтенант міліції, що підтверджується наявним в матеріалах справи послужним списком.

Станом на час прийняття позивача на службу в органи внутрішніх справ обчислення вислуги років позивача здійснювалось на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992.

Зокрема, враховуючи положення ч. 4 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію", в даному випадку застосуванню підлягають положення постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992.

Отже, суд звертає увагу на те, що як на час прийняття позивача на службу в органи внутрішніх справ, так і на час винесення спірного рішення до вислуги років поліцейського зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Суд зазначає, що в рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

Враховуючи викладене, відповідач протиправно не включив до спірного висновку та наказу період навчання позивача у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, а саме з 01.09.1998 по 30.06.2003, а тому, суд приходить до висновку, що висновок комісії Головного управління національної поліції України в Харківській області від 09.12.2015 та наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.12.2015 року № 93 о/с дск винесені з порушенням норм чинного законодавства України.

Таким чином, позовні вимоги в частині скасування висновку комісії Головного управління національної поліції України в Харківській області від 09.12.2015 відносно ОСОБА_2 про зарахування стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки та визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.12.2015 № 93 о/с дск відносно ОСОБА_2 щодо встановлення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки й зобов'язання Головного управління Національної поліції України зарахувати ОСОБА_2 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві в межах п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Національної поліції України зарахувати ОСОБА_2 до стажу служби в поліції для призначення пенсії час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві в межах п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Виходячи зі змісту статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що в спірному наказі не визначався стаж служби в поліції та вислугу років для призначення пенсії.

У п. 10 розділу III Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції затверджений наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235 передбачено, що у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Враховуючи, що вказана позовна вимога спрямована на майбутнє, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (місцезнаходження - вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код - 40108599) про скасування висновку, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати висновок комісії Головного управління національної поліції України в Харківській області від 09.12.2015 відносно ОСОБА_2 про зарахування стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.12.2015 року № 93 о/с дск відносно ОСОБА_2 щодо встановлення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Зобов'язати Головного управління Національної поліції України зарахувати ОСОБА_2 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві в межах п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (ідентифікаційний код: 40108599) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2019 року.

Суддя А.С. Мороко