Справа № 160/8768/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року Справа № 160/8768/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП №57014446 від 09.11.2018р., винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження по справі №160/8768/18 та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено справу до розгляду з 18.01.2019р у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №160/8768/18 у спрощеному провадженні.
Суд в ухвалі від 19.12.2018р. встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов в порядку ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 15-ти днів з моменту отримання відповідачем ухвали суду від 19.12.2018р.
Ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження по справі №160/8768/18 отримана відповідачем 28.01.2019р., що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Станом на 21.02.2019р. відповідачем не надано до суду відзиву на позовну заяву, заперечень або пояснень на даний адміністративний позов.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів
Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
У 2016 році ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (заінтересована особа Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі).
-довідка Малого приватного науково-виробничого підприємства «ІРА», про те, що ОСОБА_2 займав посаду директора, період роботи на цьому підприємстві - з 25.10.1991 року по 30.06.2000 рік;
-довідка Малого приватного науково-виробничого підприємства «ІРА», про те, що заробітна плата ОСОБА_2 для обчислення пенсії на цьому підприємстві склала за період з 1995 року по 2000 рік включно 120 000 (сто двадцять тисяч) грн.;
-довідка Виробничого кооперативу «Лідер» про те, що ОСОБА_2 працював на цьому підприємстві патентоведом у в період з 12.06.1989р. по 30.09.1991р.;
-постанова Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10.03.2000р. про порушення кримінальної справи;
-ухвала Верховного суду України від 27.07.2004р. про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування;
-постанова слідчого від 10.12.1998р. про відшкодування заявнику матеріальної шкоди;
-ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська от 02.02.2000р. про відшкодування заявнику моральної шкоди;
-рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26.04.2000р. про стягнення заробітної плати;
-пояснення заявника до цих документів за його підписом
є належними для призначення пенсії за віком в частині вимог п.3 та п.23 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.09.1993р. і Закону України «Про пенсійне забезпечення».
09.11.2018р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10 200, 00 грн. на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за не виконання без поважних причин рішення.
Не погодившись із якою, пенсійний орган звернувся до суду із даним позовом.
21.08.2018р. ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу пенсійного органу було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків такої скарги.
03.09.2018р. Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалив відмовити у задоволенні клопотання позивача про зупинення виконання оскаржуваної ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська.
Надалі у звязку з ліквідацією Апеляційного суду Дніпропетровської області відповідно до указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в округах" №452/2017 від 29.12.2017р. дану справу передано до Дніпровського апеляційного суду та 19.10.2018р. проведено автоматизований розподіл даної справи між суддями.
06.11.2018р. Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська винесено ухвалу про виправлення помилки в ухвалі суду про забезпечення позову по справі та у виконавчому листі, виданому на виконання останньої (виправлено дату ухвали суду).
-встановити обовязок Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області оформити права ОСОБА_2 на розмір пенсії, що виникають з належних за рішенням суду від 30.03.2018р. призначення пенсії документів;
-встановити обовязок Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області оформити права заявника на пенсію з моменту першого звернення заявника, тобто з 31 жовтня 2016 року з урахуванням наданого законом тримісячного строку для такого звернення з дати набуття заявником права на призначення пенсії (20 серпня 2016 року);
-встановити обовязок Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області за результатами такого оформлення виплатити заявнику відповідні суми ненарахованої пенсії.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VІІІ), виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ - за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Згідно із приписами ст. 31 Закону №1404-VIII у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.
Так, в ухвалі про забезпечення позову судом ухвалено забезпечити позов шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати суду та ОСОБА_2 розрахунок пенсії останнього, здійснений у місцевому підрозділі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у травні 2018 року.
Натомість, в ухвалі про розяснення даної ухвали Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська конкретизовано яким чином пенсійний орган має виконати вимоги ухвали суду про забезпечення позову, зазначивши про встановлення обовязків Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме:
-оформити права ОСОБА_2 на розмір пенсії, що виникають з належних за рішенням суду від 30.03.2018р. призначення пенсії документів;
-оформити права ОСОБА_2 на пенсію з моменту першого звернення заявника, тобто з 31 жовтня 2016 року з урахуванням наданого законом тримісячного строку для такого звернення з дати набуття заявником права на призначення пенсії (20 серпня 2016 року);
-за результатами вищезазначеного оформлення виплатити ОСОБА_2 відповідні суми ненарахованої пенсії.
У відповідності до положень ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
При цьому, статтею 38 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).
Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Натомість, фактичні обставини справи свідчать про те, що державним виконавцем всупереч вимогам вищезазначеної норми не було зупинено виконавче провадження, а накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф за не виконання судового рішення без поважних причин.
Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про неправомірність накладення відповідачем на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штрафу за не виконання судового рішення без поважних причин у розмірі 10 200,00 грн. згідно спірної постанови ВП №57014446 від 09.11.2018р.
Надаючи оцінку оскаржуваній постанові, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із приписами ч.1 ст. 72, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Водночас, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу та її відповідність нормам діючого законодавства України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності відзиву або заперечень на позов відповідача (субєкта владних повноважень), суд доходить висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП №57014446 від 09.11.2018р., винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова