Справа № 2а-4223/09/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2009-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № 7/4223
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 листопада 2009 року 09:10 № 2а-4223/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О. , суддів Добрянської Я.І. Пилипенко О.Є. при секретарі судового засідання Семеновій М.В. вирішив адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Менеджмент"
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

провизнання нечинним податкового повідомлення-рішення
Представники сторін:

від позивача, Фрідмо І.М., за довіреністю

від відповідача Луганець І.І., за довіреністю;

від прокуратури не прибув.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що зроблені відповідачем висновки про заниження податку на прибуток, завищення суми валових витрат та суми податкового кредиту є безпідставними, оскільки суперечать приписам чинного законодавства.

Позивач просив суд визнати податкові повідомлення-рішення від 17.04.2009 № /0, № /0 і № /0 протиправними та нечинними.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що оскаржувані позивачем рішення винесені відповідають виявленим під час перевірки порушенням та прийняті відповідно до чинного законодавства. Тому відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України участь у справі брав прокурор.

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, пояснень їхніх представників, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

09.04.2009 відповідачем було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 31.10.07 по 31.12.2008. За наслідками перевірки складено Акт № 201/1-23-02-35509362 від 09.04.2009.

Під час проведеної перевірки було встановлено наступні порушення:

1. завищення валових витрат на суму 220 000 грн.;

2. заниження податку на прибуток на суму 55 000 грн.;

3. завищено податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2008 року у розмірі 9 753175,71 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за червень 2008 року на суму 241 708 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивачем був укладений договір № 3-07/8 від 03.07.08 з ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) щодо забезпечення інформаційного та консультаційно-довідкового обслуговування з питань розроблення програмного забезпечення, а також комерційної діяльності та управління.

Сплачені позивачем за цим договором кошти в сумі 220 000 грн. (без ПДВ), про що свідчить акт виконаних робіт № б/н від 10.09.2008, були віднесені позивачем до складу валових витрат.

Відповідачем під час проведеної перевірки зроблено висновок, що предметом вказаного вище договору було програмне забезпечення, а тому позивач повинен був здійснювати амортизаційні відрахування, а не відносити витрати до складу валових витрат.

На підставі такого висновку відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 17.04.2009 № /0, яким позивачу донараховано суму за основним платежем 55 000 грн., за штрафними санкціями -16 500 грн., всього 71 500 грн., за платежем: «податок на прибуток приватних підприємств».

Відповідно до наявного у матеріалах справи примірника договору про інформаційно-консультаційне обслуговування № 3-07/8 від 03.07.2008, позивач як замовник дає завдання виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов'язання відповідно до завдання замовника, забезпечити інформаційне та консультаційно-довідкове обслуговування замовника з питань розроблення програмного забезпечення, а також комерційної діяльності та управління.

З зазначеного випливає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про надання консультаційних послуг. Останні були втілені контрагентом позивача у вигляді письмового звіту та усних консультацій (Акт здавання-приймання виконаних робіт від 10.09.2008).

За таких обставин висновок відповідача, що за вказаним вище договором позивач отримав програмне забезпечення є надуманим та не відповідає дійсним обставинам.

Санкції, визначені в оскаржуваному позивачем податковому повідомленні-рішенні від 17.04.2009 № /0 є адміністративно-господарськими санкціями та належать до одного з видів господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 218 цього Кодексу підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Зважаючи на те, що факт вчинення позивачем господарського правопорушення в процесі розгляду справи не встановлено, а відповідачем не доведено, застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 71 500 грн. не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Щодо висновку відповідача про завищення суми бюджетного відшкодування та заниження податку на додану вартість, то суд зазначає наступне.

Відповідно до 7.3.7 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення податкових зобов'язань виконавця з контрактів, визначених довгостроковими відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", є дата збільшення валового доходу виконавця довгострокового контракту.

Згідно з п.7.10.2 п.7.10 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" під терміном "довгостроковий договір (контракт)" слід розуміти будь-який договір на виготовлення, будівництво, установку або монтаж матеріальних цінностей, що входитимуть до складу основних фондів замовника або складових частин таких основних фондів, а також на створення нематеріальних активів, пов'язаних з таким виготовленням, будівництвом, установкою або монтажем (послуг типу "інженіринг", науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та розробок), за умови, якщо такий контракт не планується завершити раніше ніж через 9 місяців з моменту здійснення перших витрат або отримання авансу (передоплати).

Згідно з п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Як свідчать матеріали справи позивачем було придбано у ТОВ «Біомакс»будівлю згідно з договором від 31.03.2008 та додатковою угодою №1 від 20.05.2008, та сплачено її вартість в сумі 58 519 054,26 грн., в т.ч. ПДВ (платіжні доручення від 15.05.2008 №26, 07.04.2008 № 12, від 04.04.2008 № 7, від 03.04.2008 № 5).

Оформлення податкової накладної ТОВ «Біомакс»здійснено лише 11.06.2008, оскільки до цього часу останнє не мало статусу платника податку на додану вартість.

Під час проведення перевірки відповідачем було встановлено, що ТОВ «Біомакс», як продавець будівлі, не включив до складу її вартості суму податку на додану вартість. Це пояснюється тим, що останній на той період не був зареєстрований у якості платника ПДВ.

Відповідно до п.п. 6.1.1 п .6.1 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість»об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Податок становить 20 відсотків бази оподаткування, визначеної статтею 4 цього Закону, та додається до ціни товарів (робіт, послуг).

Поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу (п.1.4 ст.1 цього Закону).

Як підтверджується матеріалами справи, перехід права власності на будівлю до позивача мало місце 31.03.2008 (момент посвідчення та державної реєстрації Договору від 31.03.2008), тому датою збільшення валових доходів позивача мало місце саме з 31.03.2008, яка і є датою виникнення у позивача податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

Разом з тим, позивач не здійснив нарахування суми податку на додану вартість за ціною договору (на 58 519 054,26 грн.), а вирахував з неї 20 %, внаслідок чого сума договору була зменшена.

Формування суми податку на додану вартість, про яку не йдеться в договорі та додатковій угоді №1 до нього, позивач відобразив на підставі вказаної вище податкової накладної від 11.06.2008.

Зазначені дії позивача призвели до перерахування самостійно визначеної суми податку на додану вартість особі, яка не є платником податку на додану вартість, завищення податкового кредиту з податку на додану вартість в розмірі 9 753 175,71 грн. та до заниження податку на додану вартість в сумі 241 708 грн.

Зазначені дії позивача суперечать приписам Закону України «Про податок на додану вартість»та спрямовані на ухилення від сплати податку на додану вартість.

Таким чином, суд вважає, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 17.04.2008 № /0 та № /0 є правомірними.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ч. 4 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на суб'єкта владних повноважень подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Зважаючи, що відповідач частково довів правомірність оскаржуваних позивачем рішень, суд приходить до висновку про наявність належних та достатніх правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати присуджуються на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства, Господарський суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальність «Сан Менеджмент»задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2009 № /0, винесене Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва.

Судові витрати у сумі 1,70 присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Менеджмент»за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя Арсірій Р.О.

Судді Добрянська Я.І.

Пилипенко О.Є.

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі -30.12.09р.