Справа № 522/16973/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2019 року

Київ

справа №522/16973/17

адміністративне провадження №К/9901/232/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси в складі судді Загороднюка В.І. від 25.10.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Танасогло Т.М., Запорожана Д.В., Яковлєва О.В. від 05.12.2017 у справі №522/16973/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області ) щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки № 2.2.1-39-230 від 17.08.2017 «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій»;

зобов'язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити йому перерахунок та виплату пенсії із розрахунку 86 % від грошового забезпечення на підставі довідки № 2.2.1-39-230 від 17.08.2017, з 01.06.2017, без обмежень максимального розміру пенсії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не врахували, що у довідці, наданій для перерахунку пенсії, міститься посилання на накази Украероруху, а не на постанову Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), хоча у Порядку, як зазначив відповідач, чітко визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться лише у разі прийняття рішення КМУ, яке і повинно зазначатись у довідці для перерахунку пенсій. Таким чином, на думку відповідача, накази Украероруху, на які посилається позивач, не можуть бути підставою для перерахунку пенсій та не можуть зазначатись в довідці для перерахунку пенсії.

Вважає, що оскільки Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VІІ було внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії, а саме: "У частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цифри "80" замінити цифрами "70", то перерахунок пенсії позивача має здійснюватись у розмірі 70 % від грошового забезпечення.

Зазначає, що суди не врахували, що норми ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016, неконституційними не визнавались, а тому підлягали обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що позивача під час проходження служби наказом Міністерства оборони України від 19.10.1999 № 600 було відряджено у розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де він проходив службу на різних посадах та отримував грошове забезпечення.

Наказом заступника Міністра оборони України № 45 від 27.10.2005 позивача звільнено у запас, а наказом директора Одеського РСП № 92/к від 21.11.2005 виключено зі списків особового складу Одеського РСП ДП ОПР України з посади заступника керівника польотів Одеського РСП.

Пенсія позивачу як військовослужбовцю призначена з 01.12.2005 року, за вислугу 32 роки в розмірі 86 % від грошового забезпечення.

Згідно з наказом Украероруху від 30.06.2017 № 228 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відряджених до Украероруху», з 01.06.2017 збільшено розмір грошового забезпечення за посадою заступника керівника польотів районного диспетчерського центру РСП.

На звернення позивача, ГУ ПФУ в Одеській області листом від 20.09.2017 № 1084/Г-11 відмовило йому у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що Кабінетом Міністрів України не приймалося рішення про зміну розміру грошового забезпечення для відповідної категорії військовослужбовців, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії у зв'язку з введенням з 01.06.2017 в дію наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 № 228 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху».

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі й керівництву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України визначати розміри посадових окладів військовослужбовців, які відряджені до Украероруху, тому накази Державного підприємства «Украерорух» «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху» є підставою для перерахунку пенсії позивача відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення.

Крім того, суди дійшли висновку, що перерахунок пенсії позивача має здійснюватись без обмеження максимального розміру пенсії, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року у справі №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають ст. 17 Конституції України, положення першого речення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 № 1281 «Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» передбачено, зокрема, що грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Украероруху, потрібно здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій».

Відповідно до п. 80 Положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 № 1053/2001, пенсійне забезпечення звільнених у запас або у відставку відряджених військовослужбовців здійснюється на загальних підставах, передбачених законодавством для військовослужбовців.

За правилами п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Абзацом 7 п. 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов'язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв'язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Згідно з п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповідних випадках.

Отже, КМУ делегував керівникам державних органів своє право визначати розміри посадових окладів, тому наказ № 221, яким підвищено посадові оклади військовослужбовців, відряджених до Украероруху, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.

Абзацом 7 п. 3 Порядку встановлено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов'язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв'язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що пенсії військовослужбовців, відряджених до Украероруху підлягають перерахунку відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення на підставі наказу № 221 державного органу, якому КМУ делегував своє право визначати розміри посадових окладів.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 травня 2016 року (справа № 21-278а16), а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 24 квітня 2018 року (справа № 461/939/17) та від 31 січня 2019 року (справа № 638/6363/17).

Положення ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 848-VIII.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно з п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до ч. 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17 та від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17.

Отже, за встановлених обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню.

Доводи касаційної скарги про те, що перерахунок пенсії позивача має здійснюватись у розмірі 70 % від грошового забезпечення, є безпідставними, оскільки зміни до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ні Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011, ні Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VІІ у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Отже, внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011 та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VІІ зміни до ст. 13 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін у зв'язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Тому при перерахунку пенсії позивача з 01.06.2017 відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХІІ відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Інші доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359, КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду