Справа № 538/450/19
Суддя: Бондарь В. А.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №538/450/19
Провадження по справі №2-а/538/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Криворучко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ОРПП Лохвицького ВП Барвінка О.Л. про скасування постанови серії ДПО 18 № 875199 про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора ОРПП Лохвицького ВП Барвінка О.Л. про скасування постанови серії ДПО 18 № 875199 про адміністративне правопорушення.

В позові вказав, що 10.03.2019 року о 10 год. 43 хв. рухаючись по автодорозі з м. Заводське до м. Лохвиця на власному автомобілі ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1, в с. Млини був зупинений інспектором ОРПП Лохвицького ВП Барвінком О.Л. Причину зупинки інспектором не повідомлено. На вимогу інспектора надати для перевірки технічний паспорт автомобіля та водійське посвідчення передав йому їх через відчинене вікно. Після перевірки інспектором його документів, останній став вимагати поліс страхування цивільно-правової відповідальності, який я також після вимоги передав інспектору. Перевіривши поліс інспектор повідомив, що строк дії закінчився 09.03.2018 року, після чого запросив мене пройти з ним для складання постанови про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач прохає суд постановити рішення, яким скасувати постанову серії ДПО 18 № 875199 від 10.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження по справі відкрито і призначено до розгляду. Відповідачу направлено копію ухвали і роз'яснено, що згідно ч. 1 ст. 261 КАС він має право подати відзив протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження.

В судове засідання ОСОБА_1, не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить суд розглядати справу без його участі.

Відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позов не надав.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів.

Враховуючи неявку сторін в судове засідання, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних в справі доказів та згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Дослідивши і оцінивши досліджені письмові докази по справі у їх сукупності, встановивши всі фактичні обставини по справі та вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

За пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як встановлено в судовому засіданні, 10 березня 2019 року позивач рухаючись на своєму автомобілі ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 з м. Заводське до м. Лохвиця в с. Млини був зупинений інспектором ОРПП Лохвицького ВП Барвінком О.Л. Без повідомлення причини зупинки інспектор просив надати документи на перевірку. Згодом інспектор попросив пред'явити поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При перевірці полісу інспектором виявлено, що поліс прострочений на один день, тобто дія полісу закінчилася 09.03.2019 року після чого він запропонував пройти з ним для складання розгляду справи і винесення постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що всупереч встановленому КАС обов'язку доказування, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності його дій при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що у відповідності до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Законодавством визначено перелік випадків, коли працівник поліції має право вимагати, а водій зобов'язаний надати посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс для перевірки.

Відтак, суд констатує, що згідно ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Таким чином, для того щоб поліцейський мав законне право здійснити перевірку документів, спочатку він повинен мати законне право зупинки транспортного засобу у чітко регламентованих випадках, передбачених статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію". В іншому випадку це буде порушенням прав громадян.

Згідно зі статтею 53 Закону №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів за наявністю договорів страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод. При використання транспортного засобу в дорожньому русі , особа яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Посадовий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.1 цієї статті, на їх вимогу (п. 21.3 ст. 21 Закону).

З наведеної норми поліс повинен бути у водія лише у випадку використання транспортного засобу в дорожньому русі та підлягає пред'явленню на вимогу уповноважених осіб. Проте випадки, коли пред'являється страховий поліс у законі визначені лише два: при складанні щодо порушення правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" п. 21.2, п. 21.3; ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій повинен пред'явити поліс лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів ДТП, оскільки інших випадків законодавством не передбачено.

Відповідачем не надано суду доказів того, що позивач порушив правила дорожнього руху при виявленні яких вимагається пред'явлення полісу страхування цивільно - правової відповідальності.

Відповідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити, визнати дії інспектора ОРПП Лохвицького ВП Барвінка О.Л. неправомірними, а постанову серії ДПО 18 № 875199 від 10.03.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП скасувати.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 не прохав закрити справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 9, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 19, 243, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 10, 33, 122, 213, 222, 251, 280, 287 - 289 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ОРПП Лохвицького ВП Барвінка О.Л. про скасування постанови серії ДПО 18 № 751 про адміністративне правопорушення -задоволити повністю.

Визнати дії інспектора ОРПП Лохвицького ВП Барвінка О.Л., що полягає у винесенні постанови серії ДПО 18 № 875199 від 10.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Скасувати постанову серії ДПО 18 №875199 від 10.03.2019 року винесену інспектором ОРПП Лохвицького ВП Барвінком О.Л., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лохвицького районного суду

Полтавської області В.А. Бондарь