Справа № 440/102/19
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р. Справа № 440/102/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий-суддя І інстанції Бойко С.С.) від 30.01.2019 року (повний текст ухвали складено 30.01.2019 року) по справі №440/102/19

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про зобов'язання вчинити певні дії залишено без руху.

29.01.2019 року до суду надійшла заява позивача про відвід судді Бойка С.С.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року заяву повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року.

Відповідач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

На підставі положень ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи: 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими".

Повертаючи без розгляду заяву позивача про відвід, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки заяви не дають можливості її розглянути, оскільки заява не відповідає вимогам статті 167 КАС України, а саме, не містить інформації про повне ім'я особи, повне найменування суду, підстави для відводу судді; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, а також з її змісту не зрозуміло яке саме питання має розглянути суд (відвід чи самовідвід). Також суд дійшов висновку, що заява подана без дотримання вимог статті 39 КАС України, оскільки подана позивачем до вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, положеннями статті 167 КАС України визначені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

В свою чергу, згідно положень частини другої вищенаведеної статті, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляд, якщо її подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що недоліки заяви не дають можливості її розглянути.

Так, із змісту заяви позивача вбачається, що вона адресована суду першої інстанції; містить номер справи; прізвище та ініціали судді-доповідача; прізвище та ініціали заявника; дату та особистий підпис заявника. Із змісту заяви вбачається, що мотивом для її звернення слугувало посилання позивача на те, що в провадженні судді вже перебували справи за участю заявника та ним неодноразово заявлялись відводи.

Відповідно ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

В даному випадку, матеріали справи не містять доказів, що позивач вже звертався до суду із заявою про відвід.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах "Каньєте де Хоньї проти Іспанії", "Гору проти Греції", "Михолапа проти Латвії").

У рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (набуло статусу остаточного 10.15.2011) Європейський Суд з прав людини зазначив (цитата наводиться без посилань на інші справи): «… що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (…). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (…). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (…)».

Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що «застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007)».

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при поверненні позивачу без розгляду заяви про відвід, суд першої інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року прийнята з порушенням вимог процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 312, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року по справі №440/102/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) М.І. Гуцал Л.О. Донець