Справа № 826/9913/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2019 року № 826/9913/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергія України»
доДержавної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія України», (далі також - ТОВ «Енергія України», позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач, ДФС України), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 28.02.2018 №604439/34528630;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників від 23.11.2017 №29 до податкової накладної від 31.10.2017 №38 Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія України» датою фактичного подання - 23.11.2017.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що після направлення засобами електронного зв'язку розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 23.11.2017 №29 до податкової накладної від 31.10.2017 №38 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - ЄРПН), надійшла квитанція від 07.12.2017 про зупинення реєстрації розрахунку коригування. Згідно змісту зазначеної квитанції реєстрація розрахунку коригування була зупинена ДФС України з тієї причини, що такий розрахунок нібито відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначених пп. 3 п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Позивач вважаючи необґрунтованим наведений висновок контролюючого органу щодо наявності ризиків достатніх для відмови у реєстрації зазначеного розрахунку коригування в Реєстрі у встановленому законом порядку подав до ДФС України всі необхідні копії документів на підтвердження виникнення підстави для здійснення коригування (а саме - у зв'язку з поверненням покупцем суми передоплати). Проте, такі документи безпідставно не були враховані Комісією ДФС України при прийнятті рішення з питання наявності підстав для реєстрації розрахунку коригування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2018 відкрито провадження у справі №826/9913/18 за вказаним позовом ТОВ «Енергія України» та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання вимог цієї ухвали суду від 22.11.2018 представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву з доказами направлення копії такого лише на адресу позивача. Свої заперечення відповідач мотивує тим, що у реєстрації розрахунку коригування було відмовлено правомірно, у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію розрахунку коригування. А саме у поясненнях позивача були відсутні документи, які підтверджують реальність господарської операції, такі як: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, відвантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, довіреності, акти керівного органу платника податку, яким оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції.

У свою чергу позивач подав до суду відповідь на відзив з доказами надіслання такої на адресу відповідача, де зазначив, що надані ТОВ «Енергія України» до ДФС України документи підтверджують правомірність складання та реєстрації розрахунку коригування. Дані документи повністю спростовують твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався та жодні заперечення до суду не подав.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Енергія України» (як постачальником) і ТОВ «Житомирський картонний комбінат» (як покупцем) був укладений договір №28/12-ЖКК/ППГ постачання природного газу від 28.12.2015. За умовами цього договору постачальник зобов'язується поставити покупцю в 2016 році природний газ, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити його у відповідності до умов даного договору. Ціна природного газу визначена сторонами у ст. 4 цього договору. Згідно п. 5.1 - 5.3 ст. 5 договору вартість газу визначається, виходячи з фіксованої ціни, визначеної в п. 4.1 договору або у додатковій угоді. Порядок оплати встановлюється наступним чином: 30% вартості планового місячного обсягу газу, зазначеного в п. 2.1 цього договору, покупець оплачує постачальнику до 10-го числа місяця, в якому здійснюється поставка; 30% вартості планового місячного обсягу газу, зазначеного в п. 2.1 цього договору, покупець оплачує постачальнику до 20-го числа місяця, в якому здійснюється поставка; 30% вартості планового місячного обсягу газу, зазначеного в п. 2.1 цього договору, покупець оплачує постачальнику до 30-го числа місяця, в якому здійснюється поставка. Остаточний розрахунок за фактично отриманий обсяг газу у звітному місяці здійснюється до 7-го числа місяця, наступного за місяцем споживання газу. Газ передається постачальником покупцеві в обсягах зазначених в п. 2.1 цього Договору. Датою здійснення платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. При цьому, надлишкові кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як попередня оплата за умови відсутності заборгованості за даним договором. За наявності заборгованості у покупця за цим договором постачальник зараховує кошти, що надійшли від покупця як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди за цим договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

Як стверджує позивач, відповідно до п. 9.1 ст. 9 договору, даний договір був автоматично пролонгований на 2017 рік.

31.10.2017 на виконання умов цього договору ТОВ «Житомирський картонний комбінат» перерахувало на користь ТОВ «Енергія України» безготівкові кошти у сумі 1 000 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 166 666,67 грн.) в якості попередньої оплати за постачання природного газу, що підтверджується наявною у справі копією платіжного доручення №7369 від 31.10.2017 з відмітками банку про проведення платежів.

В той же день ТОВ «Енергія України» виписало на адресу покупця (ТОВ «Житомирський картонний комбінат») податкову накладну №38 від 31.10.2017 на суму 1 000 000 грн. (в т.ч. ПДВ 166 666,67 грн.) з номенклатурою товару «природний газ», у кількості 117,78563 тис. куб.м., коду товару згідно з УКТ ЗЕД - .

Дана податкова накладна №38 від 31.10.2017 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 08.11.2017 за реєстр. №, про що свідчить надана позивачем разом з позовом копія роздруківки електронної квитанції про реєстрацію податкової/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23.11.2017 за результатами отримання листа від ТОВ «Житомирський картонний комбінат» з проханням повернути кошти, що були перераховані ТОВ «Енергія України» платіжним дорученням від 31.10.2017 №7369, позивач згідно свого платіжного доручення від 23.11.2017 №1504 перерахував на адресу ТОВ «Житомирський картонний комбінат» 1 000 000 грн. В якості призначення платежу у цьому платіжному документі було зазначено наступне: «повернення попередньої оплати за постачання природного газу зг. дог. № 2/12-ЖКК/ППГ від 28.12.2015 року, в т.ч. ПДВ 20% - 166 666, 67 грн.).

З урахуванням наведених обставин, 23.11.2017 ТОВ «Енергія України» склало та надіслало своєму контрагенту (ТОВ «Житомирський картонний комбінат») для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних електронний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №29 до податкової накладної №38 від 31.10.2017. У тексті цього розрахунку коригування №29 від 23.11.2017 позивач відобразив причину коригування - повернення передоплати за товар «природний газ» (код згідно з УКТ ЗЕД ), у кількості 117,78563 тис. куб.м. на суму 1 000 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 166 666,67 грн.).

За результатами отримання даного розрахунку коригування кількісних і вартісних показників відповідач направив позивачу квитанцію від 07.12.2017 з вказівкою про те, що документ прийнятий, але реєстрацію такого було зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації такого розрахунку коригування було зазначено наступну: «Відповідно до п. 201.16 ст. 1201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Відповідно до пункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація РК зупинена. РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначеним підпунктом 3 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН…».

21.02.2018 ТОВ «Енергія України» направило до ДФС України електронне повідомлення за №2 від 21.02.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрацію якої/го зупинено, разом з поясненнями. Зокрема, позивач навів пояснення наступного змісту: «У даному розрахунку-коригування було відображено повернення передплати». Разом із цим повідомленням від 21.02.2018 контролюючому органу також були надіслані від скановані копії первинних документи на підтвердження реальності здійснення коригування обсягів господарської операції, відображеної у податковій накладній №38 від 31.10.2017: договору №28/12-ЖКК/ППГ постачання природного газу від 28.12.2015, податкової накладної №38 від 31.10.2017, платіжних доручень №7369 від 31.10.2017 і №1504 від 23.11.2017, листа ТОВ «Житомирський картонний комбінат» від 23.11.2017.

28.02.2018 комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення №604439/34528630 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №29 від 23.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстави для прийняття такого рішення зазначено наступне: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Так, відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Аналогічно процедура реєстрації податкових накладних та коригувань до їх показників внормована Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі по тексту - Порядок № 1246).

Згідно із п. 5 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200 1.3, 200 1.9 статті 200 1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

У свою чергу п. 9 цього Порядку визначено, що за операціями з постачання послуг нерезидентом податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються зареєстрованим на території України отримувачем (покупцем) - платником податку таких послуг.

Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) до податкової накладної, складеної на отримувача (покупця) - платника податку, підлягає реєстрації:

постачальником (продавцем), якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів/послуг на користь такого постачальника (продавця) або коригування кількісних і вартісних показників у підсумку не змінює суми такої компенсації;

отримувачем (покупцем), якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг на користь їх постачальника (продавця), для чого постачальник (продавець) надсилає складений розрахунок коригування отримувачу (покупцю).

За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Критерії) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/0621.

Зокрема, відповідно до пп. 1 - 3 п. 6 Критеріїв (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті, розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1 пункту 6 Критеріїв та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням ПН/РК, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої ПН/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої НП/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

За змістом п. 2 Вичерпного переліку письмові пояснення та копії документів, зазначені у ньому, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Даний затверджений Вичерпний перелік містить окремі переліки документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, лише для першого і другого підпунктів пункту 6 Критеріїв. Водночас перелік документів для критерію, зазначеного у підпункті 3 пункту 6 Критеріїв, таким Вичерпним переліком взагалі не визначений.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 2001.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії роздруківки електронної квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, датованої 07.12.2017 суд встановив, що контролюючий орган сформував висновок про відповідність податкових накладних позивача критеріям, визначених пп. 3 п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд не виявив, а відповідач документально не довів наявність підстав, передбачених пп. 3 п. 6 Критеріїв для зупинення реєстрації в Реєстрі розрахунку коригування №29 від 23.11.2017 (а саме: обставин зміни вартості товару більше ніж удвічі та/або зміни номенклатури товару)

При цьому, суд встановив, що всупереч вимог пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України у тексті цієї квитанції відповідач не навів пропозицію щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у розглядуваній квитанції від 07.12.2017 фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано ані відповідного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, що мав надати платник відповідно до Вичерпного переліку, встановленого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.

Відповідно до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29.03.2017 №190 (що діяла до 22.03.2018) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З контексту наведених вище норм права можна дійти висновку, що рішення Комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Проте, як видно з тексту оспорюваного у межах даної справи рішення від 28.02.2018 №604439/34528630, останнє не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування. А саме, в цьому рішенні не зазначено, які саме з наданих позивачем 21.02.2018 копії документів складені з порушенням законодавства та, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Як наслідок таке рішення відповідача не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу вплинуло на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків (позивачем) з виконання юридичного волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Проаналізувавши зміст наданих позивачем 21.02.2018 відповідачу копій документів, суд дійшов висновку, що такі повною мірою підтверджують наявність у ТОВ «Енергія України» підстави для здійснення коригування обсягу господарської операції, відображеної у податковій накладній №38 від 31.10.2017.

В ході розгляду справи в суді відповідач, як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не спростував жодними документальними доказами твердження позивача про те, що ним з метою спростування обставин для зупинення реєстрації в Реєстрі розрахунку коригування №29 від 23.11.2017 були направлені до контролюючого органу пояснення та документи, достатні для прийняття позитивного рішення про реєстрацію розрахунку коригування.

Таким чином, з огляду на наявність у матеріалах справи передбачених чинним законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, достовірність яких не була спростована відповідачем та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, а також з урахуванням вище наведених висновків суду, суд вважає, що Комісія ДФС України не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації розрахунку коригування №29 від 23.11.2017 до податкової накладної №38 від 31.10.2017. У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що рішення Комісії ДФС України від 28.02.2018 №604439/34528630 про відмову в реєстрації розрахунку коригування є протиправними.

При цьому, в ході судового розгляду даної справи жодна із сторін не надала суду документальних доказів скасування такого рішення Комісії ДФС України у досудовому порядку, а тому суд приходить до висновку щодо його чинності.

В силу норм ч. 1 і 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом встановлено, що права та інтереси позивача були порушенні в результаті прийняття комісією ДФС України рішення від 28.02.2018 №604439/34528630 про відмову в реєстрації розрахунку коригування, то суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог в частині визнання протиправними і скасування такого рішення відповідача.

Щодо правомірності заявленої ТОВ «Енергія України» позовної вимоги про зобов'язання ДФС України здійснити реєстрацію розрахунку коригування №29 від 23.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії відповідачем при прийнятті рішення від 28.02.2018 №604439/34528630 дотримані не були, що тягне за собою необхідність зобов'язання вчинити дії.

Положеннями п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

Дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність документальних доказів, відповідно до яких можна встановити дату подання розрахунку коригування №29 від 23.11.2017 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивача, шляхом зобов'язання відповідача зареєструвати зазначений розрахунок коригування датою його отримання (тобто, 07.12.2017), що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 цього Кодексу).

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 23.06.2018 №967 підтверджено, що ТОВ «Енергія України» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірі 1 726 грн. Відтак, суд вказує про присудження судових витрат у вказаній сумі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія України» (, адреса: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, 97, літ. З) до Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №604439/34528630 від 28.02.2018 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №29 від 23.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №29 від 23.11.2017 до податкової накладної №38 від 31.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою його отримання, а саме - 07.12.2017.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергія України» (, адреса: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, 97, літ. З) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок