Справа № 260/1499/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3410/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу,

суддя(і) у І інстанції ОСОБА_4,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 06 березня 2019,

ВСТАНОВИВ :

28 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради (далі Управління) № 69 від 08 серпня 2018 року, яким затверджено містобудівні умови та обмеження «Реконструкції власної квартири з надбудовою мансардного поверху в межах існуючих фундаментів з виведенням в окреме будинковолодіння».

04 березня 2019 року до цього ж суду позивачем було подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу Управління № 69 від 08 серпня 2018 року та заборони ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи за адресою: м. Ужгород, вул. Руська, 6 до завершення розгляду даної справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року вказане клопотання було задоволено частково. Заборонено ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи за адресою м. Ужгород, вул. Руська, 6 до ухвалення рішення у адміністративній справі. Задовольняючи клопотання позивача, суд першої інстанції виходив із того, що зазначені у заяві обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, доведені позивачем належними та допустимими доказами та можуть слугувати підставою для забезпечення позову.

У апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_2 просить зазначену ухвалу суду скасувати. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що така прийнята з порушенням чинного законодавства, оскільки судом не вказано у чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник підтримали вимоги, викладені у апеляційній скарзі, посилаючись на безпідставність позовних вимог ОСОБА_3 та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Представник позивача ОСОБА_3 у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість вимог апелянта. При цьому посилався на обґрунтованість позовних вимог та необхідність забезпечення позову з огляду на порушення ОСОБА_2 при реконструкції належної їй квартири його прав, як співвласника будинку.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із приписами частини 2 статті 150 цього Кодексу забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть бути такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Зазначені підстави є оціночними і при надання їм відповідної оцінки суд у кожному конкретному випадку, виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, повинен встановити наявність хоча б одна з наведених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України обставин та можливість застосуванням певного заходу забезпечення позову з точки зору співмірності із заявленими позовними вимогами та наслідками його вжиття для заінтересованих осіб.

Заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадку, коли захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача і суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як слідує з поданого позивачем ОСОБА_3 04 березня 2019 року клопотання про забезпечення позову, третя особа ОСОБА_2 на підставі оспорюваних містобудівних умов та обмежень 22 лютого 2019 року розпочала проводити роботи по розширенню квартири № 4 за адресою м. Ужгород, вул. Руська 6, а саме проводить роботи по надбудові мансардного поверху, а також прибудови за рахунок двору загального користування.

Окрім того зазначає, що ознаки протиправності оскаржуваного наказу № 69 від 08 серпня 2018 року є очевидними, оскільки прямо суперечать чинному законодавству України і 27 лютого 2019 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області (далі УДАБІ) прийнято рішення № 04-УО/1007 п-пл/1 про зупинення дії оспорюваних містобудівних умов та обмежень.

З огляду на встановлені обставини суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки дія оспорюваних позивачем ОСОБА_3 містобудівних умов та обмежень, що затверджені наказом Управління № 69 від 08 серпня 2018 року, зупинена 27 лютого 2019 року рішенням № 04-УО/1007 п-пл/1 головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування УДАБІ, то заборона ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи за адресою м. Ужгород, вул. Руська, 6 на їх підставі до ухвалення рішення у адміністративній справі є обґрунтованою, так як існує очевидна небезпека заподіяння правам та інтересам позивача з боку ОСОБА_2 до ухвалення рішення у справі, а для відновлення його прав буде необхідно докласти значних зусиль та витрат.

Наведені ОСОБА_2 та її представником у апеляційній скарзі та у ході апеляційного розгляду доводи стосуються здебільшого підставності заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, а не законності вирішення судом першої інстанції його клопотання про забезпечення позову.

Посилання апелянта в обґрунтування своїх вимог на здобуті після ухвалення оскаржуваного судового рішення нові докази можуть бути враховані судом при вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим або скасування заходів забезпечення позову у порядку, визначеному статтями 155, 157 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому у ході апеляційного розгляду було зясовано, що ОСОБА_2 до суду першої інстанції з відповідним клопотанням не зверталася.

Порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суддя першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року у справі № 260/1499/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Постанова у повному обсязі складена 18 квітня 2019 року.