Справа № 805/1126/18-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2019 року

Київ

справа №805/1126/18-а

адміністративне провадження №К/9901/1661/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року (головуючий суддя - Шишов О.О., судді - Сіваченко І.В., Блохін А.А.) в адміністративній справі №805/1126/18-а

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Національної поліції в Донецькій області

про визнання наказів частково протиправними та їх скасування, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 16 лютого 2018 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач, ГУНП в Донецькій області, скаржник), в якому просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати пункт 1 Наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12 січня 2018 року №78 "Про порушення службової дисципліни старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_3." про звільнення з посади старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції за порушення службової дисципліни;

1.2. визнати протиправним та скасувати пункт 4 Наказу від 16 січня 2018 року №22 о/с Головного управління Національної поліції в Донецькій області в частині звільнення з посади старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Волноваського ГУНП в Донецькій області майора поліції у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

1.3. зобов'язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області поновити на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області з 17 січня 2018 року;

1.4. зобов'язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 17 січня 2018 року по день винесення судового рішення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області відмовлено у повному обсязі.

3. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав на те, що з пред'явленої позивачем копії первинної довідки №7 від 20 жовтня 2017 року, виданої «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2» м. Маріуполя, вбачається, що ОСОБА_3 з 21 жовтня 2017 року по 27 жовтня 2017 року знаходився на амбулаторному лікуванні по догляду за дитиною. В довідці зазначено стати до роботи - 28 жовтня 2017 року, тобто 27 жовтня 2017 року є останнім днем перебування позивача на лікарняному по догляду за дитиною, а тому, 27 жовтня 2017 року не може бути визначеним днем прогулу позивача без поважних причин на робочому місці. Також суд врахував, що 28 та 29 жовтня 2017 року для позивача були вихідними днями і тому, ці дні також не можуть бути зазначені прогулами позивача. Водночас, суд визнав не підтвердженими належними доказами обставини відсутності позивача на робочому місці 30 та 31 жовтня 2017 року, оскільки факт видачі Комунальною лікувально-профілактичною установою «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя» довідки від 31 жовтня 2017 року не підтвердився. Згідно акту про результати внутрішнього розслідування факту видачі довідки ОСОБА_3 від 05 грудня 2017 року, затвердженого головним лікарем КЛПУ «ММОД м. Маріуполя», у період з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року ОСОБА_3 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя» не звертався, медична карта йому не видавалась, відсутній запис в операційних журналах поліклінічного відділення стаціонару. Таким чином, суд визнав, що невихід на службу без поважних причин є грубим дисциплінарним проступком, і в першу чергу свідчить про ігнорування працівником поліції правил внутрішнього розпорядку. Суд також відхилив посилання позивача на порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, оскільки обставини на які посилається позивач (отримання інформації поза межами проведення службового розслідування, відсутність під час проведення розслідування безпосереднього начальника порушника) не спростовують факту допущення позивачем відсутності на робочому місті без підтвердження поважних причин.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

5. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі №805/1126/18-а задоволено.

5.1. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі №805/1126/18-а скасовано.

5.2. Прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання наказів частково протиправними та їх скасування, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу задоволено.

5.3. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 Наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12 січня 2018 року №78 "Про порушення службової дисципліни старшим слідчим відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_3." про звільнення ОСОБА_3 з посади старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області майора поліції за порушення службової дисципліни.

5.4. Визнано протиправним та скасовано пункт 4 Наказу від 16 січня 2018 року №22 о/с Головного управління Національної поліції в Донецькій області в частині звільнення ОСОБА_3 з посади старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського ГУ НП в Донецькій області майора поліції у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

5.5. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області поновити ОСОБА_3 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області з 17 січня 2018 року.

5.6. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 17 січня 2018 року по 18 грудня 2018 року в розмірі 65266 (шістдесят п'ять тисяч двісті шістдесят шість) грн.24 коп.

5.7. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області та стягнення грошового забезпечення (середнього заробітку) у сумі платежу за один місяць.

6. Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, щодо поважності відсутності позивача на службі 27 та 28 жовтня 2017 року дійшов аналогічного з судом першої інстанції висновку. Натомість щодо обставин відсутності ОСОБА_3 на службі 30 та 31 жовтня 2017 року апеляційний суд звернув увагу на наявність суперечностей показань лікаря ОСОБА_4, який заперечував виконання ОСОБА_3 операції та наявності інформації у медичній довідці (з оригінальною печаткою) про проведення операції і визнав за необхідне трактувати такі суперечності на користь фізичної особи. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком відповідача, що термін «електроексцізія», яка зазначена в довідці від 31.10.2017р., є терміном, який використовується в гінекології та означає видалення змінених ділянок шийки матки тонкою проволокою, нагрітою електричним струмом. Так, відповідно з інформації, існуючої в мережі «інтернет», зокрема з інтернетсайту «Медична енциклопедія» электроэксцізія (electroexcisio; електро + ексцізія), це висічення тканин або органів за допомогою електроножа. Суд зазначив, що спірним по справі не є питання наявності підстав для видачі та правомірності видачі листка непрацездатності та наявності підстав для оплати періоду непрацездатності, це питання не впливає на аналіз наявності поважних причин відсутності ОСОБА_3 на робочому місці, з огляду на що суд визнав зайвим проведений судом першої інстанції аналіз щодо відповідності медичних документів вимогам Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом МОЗ від 13.11.2001 №455. З приводу посилання апелянта на порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, суд апеляційної інстанції зазначив, що обставини, на які посилається позивач (отримання інформації поза межами проведення службового розслідування, відсутність під час проведення розслідування безпосереднього начальника порушника) не впливають на сутність висновку відповідача про відсутність ОСОБА_3 на робочому місті без поважних причин. З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції визнав безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи висновки службового розслідування про наявність підстав для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, у зв'язку з чим задовольнив позовні вимоги позивача про поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

7. 14 січня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, в якій скаржник просив скасувати вказане судове рішення.

8. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що за результатом службового розслідування був встановлений факт невиходу позивача на службу без поважних причин. Зазначає, що обставини видачі позивачу довідки від 31 жовтня 2017 року не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно відповіді лікувального закладу, яким видана вказана довідка, позивач за медичною допомогою в період з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року не звертався. Ці обставини також підтверджені наданими лікарем-гінекологом ОСОБА_4, яким нібито видавався вказаний документ, поясненнями. Вважає, що судом першої інстанції надано належну правову оцінку вказаним обставинам, тоді як судом апеляційної інстанції взагалі не надано належної оцінки обставинам невідповідності довідки від 31 жовтня 2017 року Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 року №455. Зазначає, що сама по собі довідка про здійснення післяопераційних перев'язок без зазначення тимчасової непрацездатності не є поважною причиною невиходу позивача на службу. Також посилається на неправомірне незастосування судом апеляційної інстанції при розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу наказу МВС України №260 від 06.04.2016 року.

9. Позивачем надано до Суду відзив на касаційну скаргу, в якому останній вказує на безпідставність доводів касаційної скарги. Також зазначає, що як документальні докази, так і пояснення свідків підтверджують його непрацездатність в період з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року. Вважає прийняте судом апеляційної інстанцій судове рішення законними та обґрунтованими, просив залишити його без змін.

10. Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3, відповідно до наказу ГУНП в Донецькій області від 26 грудня 2017 року №612 о/с призначений на посаду старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Волноваського відділу поліції, з посадовим окладом 2500 грн., який увільнений з посади старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Центрального відділу поліції (арк. справи 54, том 1).

12. З доповідної записки начальника УКЗ ГУНП в Донецькій області Шевченка О.Ю. від 07 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 надана довідка без номеру від 31 жовтня 2017 року «Міського міжрайонного онкологічного диспансеру м. Маріуполя», в якій зазначено, що виконана «електроексцизія», та з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року здійснювались перев'язки. «Електроексцизія» - термін, який використовується у гінекології і означає видалення змінених ділянок шийки матки тонкою проволокою, нагрітою електричним струмом. Відтак, виникли сумніви в достовірності виданої довідки та потребувало додаткової перевірки (арк. справи 59).

13. Наказом №2390 від 11 грудня 2017 року призначене службове розслідування за фактом відсутності без поважних причин ОСОБА_3 на службі в період з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року та пред'явлення довідки без номеру від 31 жовтня 2017 року «Міського міжрайонного онкологічного диспансеру м. Маріуполя» про звернення позивача зі скаргою на травмовану папілому лівої лопатки (арк. справи 56).

14. Листом ГУНП в Донецькій області від 30 листопада 2017 року №3939/12-02-2017 звернулось до Головного лікаря КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя» щодо надання інформації про звернення ОСОБА_3 та проходження ним лікування у даному закладі (арк. справи 70, том 1).

15. Листом КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя» від 01 грудня 2017 року №649 повідомлено, що ОСОБА_3 за медичною допомогою у період з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року не звертався, на лікуванні не знаходився, довідки не видались (арк. справи 71 том 1).

16. 02 січня 2018 року за результатами службового розслідування, встановлено, що після тривалого перебування на лікарняному з 04 липня 2017 року по 27 листопада 2017 року, позивач вийшов на службу 28 листопада 2017 року та надав до СКЗ Центрального ВП довідку без номеру від 31 жовтня 2017 року «Міського міжрайонного онкологічного диспансеру м. Маріуполя» про звернення ОСОБА_3 зі скаргою на травмовану папілому лівої лопатки. У зв'язку з тим, що у пред'явленій позивачем довідці був відсутній номер реєстрації, виникли сумніви щодо її достовірності. 30 листопада 2017 року до «Міського міжрайонного онкологічного диспансеру м. Маріуполя», був направлений запит щодо підтвердження проходження лікування, відповідно до якого, була отримана відповідь про те, що ОСОБА_3 у зазначений медичний заклад за медичною допомогою не звертався, на лікуванні не знаходився, у період з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року довідка не видавалась. Розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_3, будучи діючим працівником поліції, скоїв вчинок, який є не сумісним з подальшим проходженням служби (арк. справи 57-58 том 1).

17. Наказом ГУНП в Донецькій області від 12 січня 2018 року №78, за особисту недисциплінованість, грубе порушення пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, яке виразилось у невиході на службу без поважних причин, нещирість, проявлену під час службового розслідування, і як наслідок - скоєння вчинку, який є не сумісним з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції України, ОСОБА_3 звільнено зі служби з поліції (арк. справи 55).

18. Наказом ГУНП в Донецькій області від 16 січня 2018 року №22 о/с, пунктом 4 відповідно до розділу VII «Про Національну поліцію», ОСОБА_3 звільнений за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 16 січня 2018 року (арк. справи 53, том 1).

19. З наказом ГУНП в Донецькій області від 16 січня 2018 року №22 о/с ОСОБА_3 був ознайомлений 18 січня 2018 року, про що свідчить відповідна розписка у матеріалах адміністративної справи ( арк. справи 62 том 1).

20. Позивач не погодився із зазначеними наказами та оскаржив їх до суду у місячний строк

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

21. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Стаття 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII): Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

23. Пункт 1 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII: поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

24. Частина 1 статті 19 Закону №580-VIII: у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

25. Частина 2 статті 19 Закону №580-VIII: підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

26. Частина 1 статті 59 Закону №580-VIII: служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

27. Стаття 60 Закону №580-VIII: проходження служби в поліції регулюється цим законом та іншими нормативно-правовими актами.

28. Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII: поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

29. Пункт 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII: до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

30. Пункт 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901- VIII: до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами).

31. Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут): службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України <…>.

32. Стаття 2 Дисциплінарного статуту: дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

33. Стаття 5 Дисциплінарного статуту: за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом <…>.

34. Стаття 7 Дисциплінарного статуту: службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

35. Стаття 12 Дисциплінарного статуту: на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність;6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

36. Пункт 1.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 (далі - Інструкція №230): <…> службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин <…>.

37. Пункт 2.1 Інструкції №230: підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС (рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

38. Пункт 2.6 Інструкції №230: підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

39. Пункт 8.3 Інструкції №230: в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного <…>.

40. Пункт 1.9 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України №455 від 13 листопада 2001 року (далі - Інструкція №455): листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

41. Пункт 2.22 Інструкції 455: тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров'я. У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції <…>.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

42. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

43. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

44. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

45. Колегія суддів зазначає, що підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції стали обставини вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, який виразився у невиході останнього на службу без поважних причин в період з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року. Саме обставини підтвердження поважності відсутності позивача на службі в цей період є основними доводами касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

46. Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підтвердження поважності причин відсутності на службі у вказаний період позивачем до Суду надано копії первинної довідки № 7 від 20 жовтня 2017 року, виданої «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2» м. Маріуполя, ОСОБА_3 з 21 жовтня 2017 року по 27 жовтня 2017 року знаходився на амбулаторному лікуванні по догляду за дитиною; довідку без номеру від 31 жовтня 2017 року «Міського міжрайонного онкологічного диспансеру м. Маріуполя» за підписом лікаря ОСОБА_4 про звернення ОСОБА_3 зі скаргою на травмовану папілому лівої лопатки, згідно якої 27 жовтня 2017 року позивачу виконана електроексцизія, а з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року здійснювались перев'язки.

47. Суд погоджує висновки судів попередніх інстанцій щодо того, що 27 жовтня 2017 року є останнім днем перебування позивача на лікарняному по догляду за дитиною, а тому, 27 жовтня 2017 року не може бути визначеним днем прогулу позивача без поважних причин на робочому місці. Також суди дійшли вірних висновків стосовно того, що оскільки позивач не був включений в графік чергувань СОГ Центрального ВП ГУНП в Донецькій області з 23 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2017 року, та графік чергування СОГ Центрального ВП ГУНП в Донецькій області з 30 жовтня 2017 року по 05 листопада 2017 року, 28 та 29 жовтня 2017 року для позивача були вихідними днями і тому, ці дні також не може бути зазначені прогулами позивача.

48. Натомість стосовно підтвердження обставин відсутності ОСОБА_3 на службі 30 та 31 жовтня 2017 року колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

49. Позивачем в якості доказу причин поважності відсутності на службі у вказані дні надано довідку без номеру від 31 жовтня 2017 року «Міського міжрайонного онкологічного диспансеру м. Маріуполя» за підписом лікаря ОСОБА_4

50. Як встановлено судом першої інстанції відповідно до акту про результати внутрішнього розслідування факту видачі довідки ОСОБА_3 від 05 грудня 2017 року №1, затвердженого головним лікарем КЛПУ «ММОД м. Маріуполя», в період з 27 жовтня 2017 року по 31 жовтня 2017 року ОСОБА_3 до Комунального лікувально-профілактичної установи «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя» не звертався, медична карта не видавалась, відсутній запис в операційних журналах поліклінічного відділення стаціонару.

51. З огляду на наведене, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції стосовно неможливості прийняття зазначеного документу в якості доказу відсутності позивача на робочому місці з поважних причин 30 та 31 жовтня 2017 року.

52. Суд вважає безпідставним трактування судом апеляційної інстанції на користь позивача нібито суперечностей в показаннях лікаря ОСОБА_4, який заперечував виконання ОСОБА_3 операції та наявності інформації у медичній довідці про проведення операції, зважаючи на наявність оригінальної печатки на виданій ним довідці, адже обставини видачі ОСОБА_3 довідки без номеру від 31 жовтня 2017 року спростовані безпосередньо самим лікувальним закладом «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя», посадовою особою якого є лікар ОСОБА_4 Наведене ставить під сумнів відповідність вказаного документу вимогам закону.

53. Також колегія суддів критично оцінює висновки суду апеляційної інстанції стосовно підтвердження поясненнями свідків обставин перебування позивача у лікарні та про наявність хірургічного видалення останньому папіломи, яке мало місце наприкінці жовтня 2017 року, як на підставу для визнання поважними причин його відсутності на службі 30 та 31 жовтня 2017 року. Суд зазначає, що ці обставини не впливають на необхідність позивача як поліцейського дотримуватись вимог законодавства стосовно проходження служби, а саме оформлення непрацездатності (в разі її настання) належним чином.

54. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що при розгляді даної справи не повинно досліджуватись питання наявності підстав для видачі та правомірності видачі листка непрацездатності та наявності підстав для оплати періоду непрацездатності Суд вважає також необґрунтованим. Так, Першим апеляційним адміністративним судом помилково ототожнено поняття «листок непрацездатності», яким повинна бути підтверджена тимчасова непрацездатність особи відповідно до вимог законодавства, та «довідки», яка надана позивачем в якості доказу поважності причин його відсутності на службі 30 та 31 жовтня 2017 року. Саме встановлення цих обставин є необхідним для вирішення питання наявності поважних причин відсутності ОСОБА_3 на робочому місці в зазначений період. Цим обставинам, на думку Суду, була надана належна оцінка судом першої інстанції.

55. Суд вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції позивач склав присягу "з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки", тим самим взяв на себе підвищені вимоги, які пред'являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, де за порушення вимог Закону №580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

56. Таким чином, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про підтвердження матеріалами справи наявності скоєння позивачем дисциплінарного проступку, який полягав у вчиненні ним прогулу.

57. З огляду на це, спірні накази відповідача є такими, що прийняті в межах повноважень і у спосіб, визначені нормативно-правовими актами. Оскільки судом першої інстанції не встановлено підстав для визнання незаконним звільнення позивача зі служби в поліції, а вимоги щодо поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання наказів про звільнення протиправними, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

58. З огляду на зазначене, Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність скасування наказів про звільнення позивача, та, як наслідок, поновлення останнього на посаді зі стягненням суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

59. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині

60. Частиною 1 статті 352 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

61. В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до скасування цим судом рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

62. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 352 КАС України Суд вважає за необхідне касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області задовольнити, судове рішення суду апеляційної інстанції - скасувати, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року - залишити в силі.

63. Враховуючи те, що судом касаційної інстанції прийнято рішення про скасування постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, питання поновлення його виконання не вирішується.

64. Керуючись статтями 341, 345, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

65. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - задовольнити.

66. Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року - скасувати.

67. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року - залишити в силі.

68. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа