Справа № 1540/4030/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4030/18
УХВАЛА

15 квітня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Салюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі за його позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1540/4030/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» до Головного управління ДФС в Одеській області задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 31.07.2018.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області повернуто, у зв'язку із чим рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1540/4030/18 набрало законної сили 19.12.2018.

05.04.2019 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» надійшла заява про встановлення способу і порядку виконання зазначеного судового рішення, в якій заявник просить встановити, що рішення підлягає виконанню наступним чином: зобов'язати ГУ ДФС в Одеській області відновити реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» за індивідуальним податковим номером 32 від 01.11.2016 з метою подання підприємством уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок додатку 4 «Заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та / або суми коштів на рахунку на додану вартість та / або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника»: а саме: із даними нового розрахункового рахунку, відкритого у ПАТ «Кредобанк» (МФО 325365) за № 13; зобов'язати ГУ ДФС в Одеській області відновити прийняття електронної звітності з податку на додану вартість від ТОВ «Фінсервіс Пром».

В обґрунтування заяви зазначено, що листом від 18.03.2019 за вих. 18/3/19-1 ТОВ «ФІНСЕРВІС ПРОМ» повідомило ГУ ДФС в Одеській області про те, розрахунковий рахунок ТОВ «Фінсервіс Пром» у ПАТ «ВЕРНУМ БАНК», який зазначений у Реєстрі заяв на відшкодування ІІДВ є неактуальним, адже 13.11.2018 Національним банком України було погоджено План припинення банківської діяльності ПАТ «ВЕРНУМ БАНК». Крім того, вказаним листом підприємство повідомило контролюючий орган, що ТОВ «Фінсервіс Пром» відкрито новий розрахунковий рахунок у ПАТ «КРЕДОБАНК» (МФО 325365) за № 13. 05.04.2019 ТОВ «Фінсервіс Пром» ознайомилося з матеріалами виконавчого провадження № 58641748, з яких вбачається, що листом за вих. №10688/9/15-32-12-02-09 від 05.04.2019 ГУ ДФС в Одеській області повідомили державному виконавцю наступну інформацію з приводу виконання рішення суду. Зазначення банківських рахунків (реквізитів) платника податків для отримання бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку здійснюється шляхом надання податкової звітності з ПДВ у додатку 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ та/або врахування реєстраційної суми платника податків, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника» до податкової декларації зареєстрованими (діючими) платниками ПДВ. Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 (надалі Порядок) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 Податковою кодексу України) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поленій ним декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку. Пунктом 3 розділу IV Порядку визначено, що у разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників. Оскільки додатки до декларації є складовою частиною декларації, а подання уточнюючого розрахунку є одним із способів виправлення платником податку самостійно виявлених помилок у показниках раніше поданої декларації, то виправлення помилок, що виникли при заповненні додатка 3 та/або додатка 4, здійснюється шляхом подання уточнюючого розрахунку разом із зазначеними додатками з відміткою "уточнюючий". Незалежно від того, вплинула чи ні така помилка на вартісні показники декларації, уточнюючі додатки 3 та/або 4 повинні містити уточнені показники, які є правильними. Для зміни банківських рахунків (реквізитів) для отримання бюджетного відшкодування ПДВ, ТОВ «Фінсервіс Пром» () необхідно подати уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок та додатку 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ та/або врахування реєстраційної суми платника податків, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника» в порядку ст..50 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21. Однак, реєстрація (свідоцтво) платника податку на додану вартість ТОВ «ФІНСЕРВІС ПРОМ» анульовано (рішення ГУ ДФС в Одеській області від 05.04.2018) - у зв'язку з чим підприємство не може самостійно внести зміни у додатку 4 до податкової декларації з ПЛВ шляхом зміни розрахункового рахунку. Таким чином, з метою виконання рішення суду та припинення порушення права позивача на бюджетне відшкодування вбачається за необхідне встановити порядок виконання рішення суду шляхом відновлення реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Фінсервіс Пром» за індивідуальним податковим номером 32 від 01.11.2016. Головним управлінням ДФС в Одеській області. Також зазначено, що декларацію з ПДВ за період січень-лютий 2017 року та додатком - заявою на відшкодування податку на додану вартість за № В ТОВ «Фінсервіс Пром» було подано в травні 2017 року. Станом на травень 2017 р. підприємство не могло передбачити, що 13.11.2018 Національним банком України буде погоджено План припинення банківської діяльності ПАТ «ВЕРНУМ БАНК», в якому у підприємства відкритий розрахунковий рахунок, який був зазначений у додатку 4 до податкової декларації з ПДВ ТОВ «Фінсервіс Пром».

15.04.2019 до суду від ГУ ДФС в Одеській області надійшов відзив на заяву ТОВ «Фінсервіс Пром», в якому податковий орган просив відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Фінсервіс Пром» про встановлення порядку виконання рішення. В обґрунтування заперечень зазначено, що оскільки в рамках судової справи № 1540/4030/18 розглядалось питання правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 16.07.2018 № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 23360231 грн., винесеного за наслідком проведеної камеральної перевірки підприємства та на підставі складеного акту від 16.07.2018 № 20286/15-32-12-03/40874863, - питання щодо правомірності винесеного контролюючим органом рішення від 05.04.2018 № 800/12-02 «Про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість», яке було прийнято у відповідності до вимог пп. «г» п. 184. ст. 184 Податкового кодексу України, та наступне відновлення реєстрації платником ПДВ взагалі не встановлювалось судом, як й питання про прийняття електронної звітності платника. Порядок та механізм реєстрації платників податку на додану вартість визначений Податковим кодексом України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 р. № 1130. Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 3.1 розділу III Положення № 1130 реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора. Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є анульованою з дати виключення цього платника ПДВ з Реєстру згідно з розділом V цього Положення. Згідно з п. 5.6 розділу V Положення № 1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства. Абзацами 1, 2 та 3 пункту 5.10 розділу V Положення № 1130 передбачено, що рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду. Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації. Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру. Також заявником - ТОВ «Фінсервіс Пром» під час виставлення прохальних вимог у заяві навіть не враховано вимоги податкового законодавства, які виключають можливість органів ДФС в областях здійснювати відновлення реєстрації платників ПДВ. В рамках вимог пункту 2.3 розділу II Положення № 1130 формування та ведення Реєстру здійснює Державна фіскальна служба України. В свою чергу, порядок та спосіб виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 був встановлений постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019.

До суду з'явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром», який заяву із викладених вище підстав підтримав та просив задовольнити.

Представник Головного управління ДФС в Одеській області в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, зважаючи на викладені у відзиві доводи та аргументи.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В межах розглянутого спору по справі № 540/4030/18 судом оцінювалась законність та обґрунтованість акту індивідуальної дії - податкового повідомлення-рішення від 31.07.2018 № , яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 23360231 грн.

Для правильного вирішення зазначеного спору судом перевірено чи прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.07.2018 № на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З цією метою судом досліджено акт камеральної перевірки від 16.07.2018 № 20286/15-32-12-03/40874863, який слугував підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 31.07.2018 № , а також первинну документація платника податків в кореспонденції з доводами та запереченнями сторін по справі.

Резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, - в даному випадку, - щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 31.07.2018 № .

Звертаючись до суду із заявою про встановлення порядку виконання судового рішення шляхом зобов'язання відповідача - ГУ ДФС в Одеській області вчинити певні дії, позивач фактично породжує інших правовий спір, який стосується відновлення стану Товариства як платника податку на додану вартість.

У свою чергу, питання процедури реєстрації платника податку на додану вартість визначено у розділі ІІІ Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 183.1 статті 183 Податкового кодексу України будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

За змістом пункту 183.3 статті 183 Податкового кодексу України у разі добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним підпунктом 6 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу, реєстраційна заява подається згідно з пунктом 183.7 цієї статті не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і виписку податкових накладних.

Відповідно до пункту 183.7 статті 183 Податкового кодексу України заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до контролюючого органу за місцезнаходженням (місцем проживання) особи. Платники податку, які уклали з відповідним контролюючим органом договір про визнання електронних документів, можуть подати реєстраційну заяву засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку може бути подана державному реєстратору як додаток до реєстраційної картки, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця. Електронна копія реєстраційної заяви, виготовлена шляхом сканування, передається державним реєстратором до контролюючих органів одночасно з відомостями з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». У реєстраційній заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника податку.

Згідно з пунктом 3.1 розділу ІІІ Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора. Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІІ Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, платником ПДВ можуть бути зареєстровані особи, визначені у пункті 1.4 розділу I цього Положення та які відповідають вимогам пункту 1.5 розділу I цього Положення. Для реєстрації платником ПДВ особа повинна перебувати на обліку в контролюючому органі за основним місцем обліку відповідно до Порядку обліку.

Пунктом 3.4 розділу ІІІ Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, передбачено, що відповідно до пункту 182.1 статті 182 розділу V Кодексу, якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 розділу V Кодексу не є платником ПДВ у зв'язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник ПДВ, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Пунктом 3.5 розділу ІІІ Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, встановлено, що будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника ПДВ, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою № 1-ПДВ (додаток 1): 1) заява подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до контролюючого органу за місцезнаходженням (місцем проживання) особи. Платники податків, які уклали з відповідним контролюючим органом договір про визнання електронних документів, можуть подати реєстраційну заяву засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника ПДВ може бути подана державному реєстратору як додаток до реєстраційної картки, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця. Електронна копія реєстраційної заяви, виготовлена шляхом сканування, передається державним реєстратором до контролюючих органів одночасно з відомостями з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». У заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника ПДВ. Правила, порядок та строки розгляду контролюючими органами реєстраційних заяв, поданих засобами електронного зв'язку або як додаток до реєстраційної картки, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, є такими самими, як і для реєстраційних заяв, поданих у паперовому вигляді; 2) реєстраційна заява платника ПДВ має бути подана контролюючому органу: а) особами, які підлягають обов'язковій реєстрації згідно з пунктом 181.1 статті 181 розділу V Кодексу (пункт 3.3 цього розділу), - не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, у якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 розділу V Кодексу; б) особами, які прийняли добровільне рішення про реєстрацію платниками ПДВ (пункт 3.4 цього розділу), або особами, які відповідають вимогам підпункту 6 пункту 180.1 статті 180 розділу V Кодексу (підпункт 6 пункту 1.5 розділу I цього Положення), - не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками ПДВ та матимуть право на податковий кредит і складання податкових накладних; 3) якщо багатостороння угода про розподіл продукції передбачає можливість реєстрації не лише оператора, але й інвесторів як платників ПДВ за угодою, такі інвестори мають подати реєстраційні заяви в одному звітному (податковому) періоді до 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, у якому інвесторами було прийнято рішення про реєстрацію. Перебіг строку у 5 робочих днів, установленого для реєстрації платника ПДВ контролюючим органом, розпочинається з першого календарного дня, що настає за днем отримання контролюючими органами заяв про реєстрацію платника ПДВ від усіх інвесторів, які не діють як оператори. Якщо з'являється новий інвестор за багатосторонньою угодою про розподіл продукції, за якою всі інвестори, які не діють як оператори, вже зареєстровані як платники ПДВ, такий новий інвестор зобов'язаний подати реєстраційну заяву для реєстрації платником ПДВ за угодою до 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, у якому така особа набула прав та обов'язків інвестора. Оператор зобов'язаний повідомити контролюючі органи за своїм місцем обліку та за місцем обліку відповідних інвесторів про прийняття рішення про реєстрацію всіх інвесторів як платників ПДВ за угодою протягом 10 календарних днів після прийняття такого рішення; 4) реєстраційна заява обов'язково має бути підписана заявником із зазначенням дати. Усі розділи реєстраційної заяви підлягають заповненню (крім розділу 2 для юридичних осіб, які подали заяву державному реєстратору у спосіб, визначений в абзаці третьому підпункту 1 цього пункту); 5) будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник ПДВ, і у випадках та в порядку, передбачених статтею 183 розділу V Кодексу, не подала до контролюючого органу реєстраційної заяви, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника ПДВ без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 3.8 розділу ІІІ Положення № 1130 при реєстрації платника ПДВ обов'язково проводиться перевірка його реєстраційних даних з Єдиного банку даних про платників податку - юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Відомості про заявника мають бути включені до Єдиного державного реєстру. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру. З метою підтвердження достовірності відомостей про відповідність особи вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу, така особа відповідно до підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 розділу I Кодексу, пункту 73.3 статті 73 розділу II Кодексу подає до контролюючого органу документи, що підтверджують такі відомості.

Згідно з пунктом 3.9 розділу ІІІ Положення № 1130 якщо в заяві про реєстрацію не зазначені обов'язкові реквізити, надані недостовірні або неповні дані, її не скріплено печаткою заявника (за наявності), не підписано заявником (для фізичних осіб), відповідальною особою заявника (для юридичних осіб) чи особою, яка має документально підтверджене повноваження щодо підпису реєстраційної заяви від особи, яка реєструється платником ПДВ, відомості про заявника не включені до Єдиного державного реєстру, то протягом 5 робочих днів від дня отримання заяви контролюючий орган звертається до особи з письмовою пропозицією надати нову заяву про реєстрацію (із зазначенням підстав неприйняття попередньої).

Таким чином, законодавством визначені порядки реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації / анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру тощо.

При цьому суд звертає увагу позивача, що рішення про зобов'язання вчинити певні дії суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов'язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

У зазначеному аспекті суд зазначає, що скасовуючи податкове повідомлення-рішення, суд досліджував відповідність його фактичним обставинами у кореспонденції із застосуванням податкового законодавства, перевіряючи дотримання суб'єктом владних повноважень адміністративної процедури та ґрунтованість висновків, що передували його прийняттю.

Питання, що пов'язані з обставинами анулюванням реєстрації платника податку на додану вартість Товариства, наявності обставин для його відновлення та ін. не були предметом розглянутого в межах справи № 1540/4030/18 спору, у зв'язку із чим суд не досліджував обставин будь-яких рішень / дій / бездіяльності суб'єкта владних повноважень з приводу втрати Товариством статусу платника податку на додану вартість, та наявності підстав для його відновлення, а тому й не прийняв рішення про зобов'язання вчинити певні дії.

При цьому резолютивна частина судового рішення від 01.11.2018 по справі № 1540/4030/18, згідно листа ГУ ДФС в Одеській області від 25.01.2019 № 1128/С/15-32-10-03-08 відповідачем була виконана, а саме податкове повідомлення-рішення від 31.07.2018 № за квітень 2017 року на суму 23360231 грн. вважається відкликаним та виключено з обліку нарахувань, відповідна переплата поновлена по ІКП платника ТОВ «Фінсервіс Пром». Тобто на виконання судового рішення відповідачем здійснено активну дію з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, заява ТОВ «Фінсервіс Пром» про встановлення порядку вчинити певні дії, в якій заявник просить встановити, що рішення підлягає виконанню наступним чином: зобов'язати ГУ ДФС в Одеській області відновити реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» за індивідуальним податковим номером 32 від 01.11.2016 з метою подання підприємством уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок додатку 4 «Заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та / або суми коштів на рахунку на додану вартість та / або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника»: а саме: із даними нового розрахункового рахунку, відкритого у ПАТ «Кредобанк» (МФО 325365) за № 13; зобов'язати ГУ ДФС в Одеській області відновити прийняття електронної звітності з податку на додану вартість від ТОВ «Фінсервіс Пром» - не стосується виконання судового рішення по справі 1540/4030/18, а обумовлена бажанням позивача відновити статус платника податку ПДВ без дотримання визначеної законодавством процедури.

Cуд враховує, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відтак, задоволення заяви ТОВ «Фінсервіс Пром» в заявлений спосіб безумовно призведе до зміни судового рішення по суті, адже потребуватиме дослідження та оцінки дій / бездіяльності відповідача, їх перевірку на відповідність законодавчого врегулювання тощо, та які не були предметом спору по справі № 1540/4030/18. Зазначене в свою чергу не відповідає завданню адміністративного судочинства, що виключає задоволення заяви ТОВ «Фінсервіс Пром» про встановлення порядку виконання судового рішення.

Не заслуговують на увагу посилання представника ТОВ «Фінсервіс Пром» на рішення ЄСПЛ від 20.07.2004 у справі «Шматько проти України» (заява № 60750/00), від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» в контексті «ефективного засобу правового захисту», як аргументу для задоволення даної заяви.

Так, в контексті вищенаведених висновків ЄСПЛ, звернуті до суду вимоги ґрунтовної ваги не набувають, оскільки судове рішення безумовно повинно виконуватись. Однак це не може означати подальший судовий контроль над всіма відносинами сторін, які виникатимуть після розгляду спору. Висновок ЄСПЛ покликаний забезпечити дієвий захист порушеного права, про який позивач просить у позові, проте це не може поширюватись на відносини, які виникли з цим же відповідачем, проте не були предметом спору. Зокрема, судове рішення, яким вирішується конкретно визначений спір, не може застерегти особу, що звернулася за судовим захистом, від будь-яких дій відповідача у майбутньому, з якими позивач може не погодитись, або забезпечити його дії у спосіб, який позивач вважає належним.

Суд також звертає увагу представника заявника, що практика ЄСПЛ повинна застосовуватися як особливе джерело права з урахуванням того, що рішення ЄСПЛ за своєю правовою природою не містять виключно однозначних, жорстких, безальтернативних правил. Навпаки, у своїй основі - це висновок, який міститься в мотивувальній частині рішення, набір обов'язкових і необов'язкових тверджень, а тому рішення ЄСПЛ не слід розглядати як безумовний прецедент.

У більшості рішень ЄСПЛ вказує на критерії та обставини, які мають бути оцінені, та пропонує способи їх оцінки, проте кінцевий результат вирішення спору (задовольнити позов чи відмовити в його задоволенні) належить до сфери розсуду національного суду.

У разі застосування рішень ЄСПЛ національним судом при розгляді спору власне результат вирішення справи ЄСПЛ, певні цитати з його рішення, окремі висновки ЄСПЛ у конкретній справі, вирвані з контексту та відірвані від її обставин, не повинні бути формальним приводом для того, щоб національні суди вирішували всі подібні спори з аналогічним результатом та звільнялися від обов'язку провести власну оцінку обставин і фактів у тих справах, які розглядаються безпосередньо.

З урахуванням нормативного регулювання правовідносин та фактичних обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» про зміну способу і порядку виконання рішення, у зв'язку із чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі за його позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 15.04.2019.

Суддя І.В. Завальнюк