Справа № 160/1441/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Справа № 160/1441/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0467 від 28.12.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019р. ОСОБА_5 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0467 від 28.12.2018р., яким позивачеві визначено суму грошового зобовязання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 2083,33 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.04.2018р. він є власником транспортного засобу - Porsche Boxter S з обємом двигуна 2,4 (2016 року випуску) та 17.01.2019р. отримав оспорюване податкове повідомлення-рішення про визначення йому транспортного податку за 2018 рік у сумі 2083,33 грн., встановленого ст.267 ПК України. Позивач не погоджується із наведеним вище податковим повідомленням-рішенням, просить його визнати протиправним та скасувати посилаючись на те, що відповідачем при його прийнятті не було дотримано строків винесення вказаного рішення, передбачених п.267.6 ст.267 ПК України, а саме: не дотримано строків його прийняття до 01 липня 2018р. Окрім того, позивач вважає, що його автомобіль не є обєктом оподаткування у розумінні п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, оскільки за наведеною нормою обєктом оподаткування транспортним податком є автомобілі віком до 5 років та середньоринкова вартість яких складає більше ніж 1 396 125,00 грн. станом на 01.01.2018р., тоді як згідно проведеного позивачем розрахунку електронного калькулятора, який наявний на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість аналогічного автомобіля, але з обємом двигуна 2,5 куб.см. 2016 року випуску складає 1 251 053,10 грн., тобто менше ніж 1 396 125,00 грн., а тому його автомобіль не є обєктом оподаткування транспортним податком у 2018р. За викладеного, позивач вказує на те, що податковий орган взагалі безпідставно нарахував транспортний податок позивачеві та виніс оспорюване податкове повідомлення-рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, у письмовому відзиві на позов просив у задоволенні даного адміністративного позову відмовити повністю посилаючись на те, що відповідно до інформації з АІС «Податковий блок» ОСОБА_6 є власником транспортного засобу марки Porsche, модель Boxter S, рік випуску 2016, обєм циліндра двигуна 2497 куб.см., свідоцтво про реєстрацію №СХК 493709 та відповідно до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018р. (звітного) року, що розміщений на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України me.gov.ua, наведений автомобіль позивача визначений як обєкт оподаткування транспортним податком. Щодо твердження позивача, що вартість транспортного засобу, що належить йому на праві власності, станом на 17.01.2019р. складає 1 251 053,10 грн., то відповідач звертає увагу на те, що технічні можливості сайту не дозволяють здійснити розрахунок середньоринкової вартості автомобіля у 2019р. станом на податковий період 2018р. та відповідачем відповідно до здійсненого розрахунку на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, вартість вказаного транспортного засобу з обємом циліндра двигуна 2497 куб.см. станом на 25.03.2019р. складає 1323 391,50 грн., таким чином вартість транспортного засобу марки Porsche,модель Boxter S, рік випуску 2016, обєм циліндра двигуна 2497 куб.см. становила понад 375 розмірів заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018р. Відповідач зазначає, що вказана сума транспортного засобу за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням визначена позивачеві у розмірі 2083,33 грн. за січень 2018р. Щодо тверджень позивача про недотримання податковим органом строків винесення оскаржуваного рішення, відповідач вважає, що вказана обставина сама по собі не впливає на законність такого рішення, а тому не може бути підставою для визнання такого податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування, про що також свідчить і правова позиція Верховного Суду у постанові від 13.02.2018р. №820/1975/17. За викладеного, відповідач вважає, що транспортний засіб позивача є обєктом оподаткування транспортним податком відповідно до ст.267 ПК України, а тому під час його прийняття ГУ ДФС діяло у спосіб та у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Ухвалою суду від 11.03.2019р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін, при цьому, вказаною ухвалою до участі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на підставі ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи було призначено на 01.04.2019р. (а.с.2).

Третя особа свого представника в судове засідання 01.04.2019р. не направила, причину неявки представника не повідомила, про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлена належним чином 18.03.2019р., що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи (а.с.40).

Разом з тим, 29.03.2019р. на адресу суду представником третьої особи було надіслано засобами електронного звязку письмове пояснення, у якому представник третьої особи вказав на те, що 1000 куб.см є еквівалентом 1 літру, а тому обєм циліндрів двигуна автомобіля 2497 куб.см з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 2,5 літра. Відповідно до пунктів 5 і 6 Методики та інформацією ДП «Держзовнішінформ» аналогічним легковому автомобілю Porsche Boxter S купе є автомобіль Porsche 718 Boxter з обємом циліндрів двигуна 2,5 літра, бензин до 2 років експлуатації (включно), який було включено до Переліку. Розрахована у 2018р. згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля Porsche 718 Boxter з обємом циліндрів двигуна 2,5 літра, бензин, 2016 року випуску становила 1 390 059,00 грн. (з ПДВ). У звязку з наведеним, представник третьої особи у своєму поясненні просив провести розгляд вказаної справи без участі представника третьої особи (а.с.50-51).

У відповідності до вимог ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи наведене, клопотання представника третьої особи про розгляд справи без його участі, яке викладене у його письмових поясненнях, вислухавши думку учасників справи з приводу вказаного клопотання, строки розгляду справи, встановлені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі представника третьої особи з урахуванням поданих ним вищенаведених письмових пояснень.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 03.04.2018р. є власником транспортного засобу марки Porsche Boxter S з обємом циліндрів двигуна 2497 куб.см., 2016 року випуску, тип пального В бензин, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується копією паспорта та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХК 493709 (а.с.8, 13-19).

28.12.2018р. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області відповідно до п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0467, за яким позивачеві було визначено суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 2083,33 грн., що підтверджується копією наведеного податкового повідомлення-рішення (а.с.9).

Позивач не погодився із вказаним податковим повідомленням-рішенням просить його визнати протиправним та скасувати посилаючись на те, що податковим органом вказане рішення прийняте без додержання строків прийняття, встановлених п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України, тобто після 01.07.2018р., а також вважає, що його автомобіль не є обєктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, оскільки згідно розрахунку, проведеного за допомогою електронного калькулятора на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку середньоринкова вартість автомобіля, що належить позивачеві, складає 1 251 053,10 грн., тобто менше ніж 1 396 125,00 грн.

Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України передбачено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, як мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктом оподаткування.

Відповідно до п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За приписами п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України встановлено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розмішується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно п.п.267.6.3 п.267.6 ПК України з 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобовязані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації обєкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

У відповідності до вимог п.п.267.6.1, 267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо обєктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий обєкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 затверджено Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, який відповідно до п.1 встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб (далі Порядок №403).

Відповідно до п.2 Порядку №403 встановлено, що середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.

Згідно до п.13, п.14 Порядку №403 середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономрозвитку для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономрозвитку порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення. Мінекономрозвитку забезпечує режим роботи офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість транспортних засобів шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства.

Так, згідно до змісту Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, розміщеного на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, автомобіль марки Porsche Boxter S з обємом циліндрів двигуна 2497 куб.см., 2016 року випуску, тип пального В бензин, як обєкт оподаткування транспортним податком та вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати на 01.01.2018р. відсутній (а.с.53-58).

Разом з тим, аналогічний автомобіль марки Porsche 718 Boxter з обємом циліндрів двигуна 2,5 літра, бензин до 2 років експлуатації (включно) було включено до наведеного Переліку (а.с.53-58).

Згідно до вимог ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня у 2018 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 3723 гривні.

Отже, оподаткуванню підлягають автомобілі, середньоринкова вартість яких перевищує 1 396 125,00 (375х3723) гривень та з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно).

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів ( далі Методика №66) відповідно до положень пункту 2 якої, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср=Ц н х (Г/100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, обєму двигуна, типу пального; Г коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013р. №403.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср=Цн х (Г/100)х(1+ (Гк/100), де Цн ціна нового транспортного засобу в Україні; Г коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Згідно з п.4 Порядку №403, джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 5 Методики №66, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель, конструкція привода тягових коліс; тип та робочий обєм двигуна; потужність двигуна, тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

При цьому, відповідно до п.13 Методики №66 Мінекономрозвитку розраховує середньо ринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно п.14 Методики №66 Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про її марку, модель, рік випуску, обєм циліндрів двинула та тип пального.

На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно з додатком 1 та додатком 2 Методики №66 впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів. При цьому, технічний стан автомобіля відповідно до Методики №66 не впливає на обрахунок середньо ринкової вартості автомобіля. Однак, розбіжності між ідентичними автомобілями можуть стосуватися, зокрема, технічного стану легкового автомобіля.

Наведені положення свідчать про те, що при визначенні середньоринкової вартості легкових автомобілів повинні враховуватися певні ознаки, параметри і характеристики транспортного засобу.

Обовязок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку (Мінекономрозвитку). Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої інформації від органів внутрішніх справ та інформації, отриманої від Мінекономрозвитку про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, у даному випадку станом на 01.01.2018р., понад 1 396 125,00 грн. (375х3723).

Отже, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про середньоринкову вартість автомобіля позивача, яка повинна була були розрахована у відповідності до вимог вищенаведеної Методики №66.

Так, ухвалою суду від 11.03.2019р. у третьої особи Мінекономрозвитку було витребувано розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу - Porsche Boxter S з обємом циліндрів двигуна 2,5 куб.см., 2016 року випуску відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України за Методикою №66 на 2018 рік (а.с.2).

29.03.2019р. на адресу суду від Мінекономрозвитку надійшли письмові пояснення у яких зазначено, що, враховуючи, що 1000 куб.см. є еквівалентом 1 літру, а тому обєм циліндрів двигуна автомобіля 2497 куб.см. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 2,5 літра.

Легковий автомобіль - Porsche Boxter S купе є аналогічним автомобілю Porsche 718 Boxter з обємом циліндрів двигуна 2,5 літра, бензин до 2 років експлуатації (включно), який було включено до Переліку на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку (http://www.me.gov.ua).

Розрахована у 2018 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля Porsche 718 Boxter з обємом циліндрів двигуна 2,5 літра, бензин, 2016 року випуску становила 1 390 059,00 грн. (з ПДВ) (а.с.50-51).

Отже, виходячи із аналізу наведених норм чинного законодавства та аналізу наданої Мінекономрозвитку інформації щодо середньоринкової вартості автомобіля, що належить позивачеві, можна дійти висновку про те, що автомобіль, який належить на праві власності позивачеві та щодо якого було нараховано транспортний податок за 2018р. за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням до відповідного Переліку, автомобілів, середньоринкова вартість яких складає понад 1396 125,00 грн. не віднесений.

При цьому, слід зазначити, що навіть наведений Мінекономрозвитку аналогічний автомобіль (Porsche 718 Boxter з обємом циліндрів двигуна 2,5 літра, бензин, 2016 року випуску) не є обєктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, оскільки його середньоринкова вартість є меншою за 1 396 125,00 грн. (визначена вартість 1 390 059,00 грн.), що підтверджено поясненнями представника Мінекономрозвитку (а.с.50-51).

Окрім того, судом враховується і те, що аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що жодними законодавчими приписами не передбачено, що обєктом оподаткування транспортним податком може бути не легковий автомобіль з індивідуально визначеними ознаками, а аналогічний автомобіль або з урахуванням заокруглення з обєктом циліндрів двигуна 2497 куб.см. до найближчого основного розряду 2,5 літра.

Також і зміст наведених пояснень представника Мінекономрозвитку свідчить про те, що середньоринкова вартість розрахована у 2018 році навіть аналогічного легкового автомобілю - (Porsche 718 Boxter з обємом циліндрів двигуна 2,5 літра, бензин, 2016 року випуску), який був включений до відповідного Переліку, становила 1 390 059,00 грн., тобто менше 1 396 125,00 грн. (сума, що становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати) станом на 01.01.2018р.

Таким чином, слід дійти висновку, що Мінекономрозвитку відповідного розрахунку середньоринкової вартості станом на 01.01.2018р. легкового автомобілю, що належить позивачеві - Porsche Boxter S з обємом циліндрів двигуна 2497 куб.см., бензин, 2016 року випуску на вимогу суду не надано, вказаний автомобіль не був включений до Переліку легкових автомобілів, середньоринкова вартість, яких становить більше 1 396 125,00 грн. станом на 01.01.2018р., таких доказів суду також не надано.

Окрім того, слід зазначити, що положення статті 4 ПК України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обовязок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу ( підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України).

З урахуванням досліджених судом правовідносин не встановлено норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показників обєму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в Переліку, сформованому Мінекономрозвитку.

Таким чином, враховуючи наявність прогалин у нормативному регулюванні вказаних правовідносин та податкового принципу презумпції правомірності рішення платника податків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Наведена правова позиція також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у його постанові від 05.11.2018р. у справі №822/2687/17 та є обовязковою для застосування судом першої інстанції згідно до вимог ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, представником відповідача у ході судового розгляду справи жодними належними доказами не доведено правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням обставин встановлених судом та аналізу вищенаведених норм податкового законодавства, що регулюють дані правовідносини.

При цьому, судом відхиляються доводи представника відповідача про те, що легковий автомобіль позивача визначений як обєкт оподаткування у Переліку легкових автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальних заробітних плат (понад 1 396 125,00 грн.), встановленої на 01.01.2018р., що розміщений на сайті Мінекономрозвитку, оскільки досліджений судом у судовому засіданні наведений зміст Переліку легкового автомобіля Porsche Boxter S з обємом циліндрів двигуна 2497 куб.см., бензин, 2016 року випуску не містить (а.с.53-58).

Судом також критично надається оцінка посиланням представника відповідача на те, що позивачеві визначений транспортний податок за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням за 2018р. тільки за січень 2018р. із розрахунку 25000/12=2083,33 грн., оскільки станом на січень 2018р. позивач не був власником наведеного вище легкового автомобілю, таких доказів суду не надано.

В той же час, зміст копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХК 493709 свідчить про те, що позивач є власником наведеного вище легкового автомобілю лише з 03.04.2018р.(а.с.8).

Вищенаведена обставина свідчить про те, що відповідачем безпідставно нараховано позивачеві транспортний податок за 2018 рік за легковий автомобіль, який станом на січень 2018р. не перебував у власності позивача, а, відповідно, позивач не має обовязку сплачувати транспортний податок за січень 2018р. за приписами ст.267 ПК України.

Також судом відхиляються та не приймаються в якості належних, допустимих та достовірних доказів розрахунки середньоринкової вартості легкового автомобілю, що належить позивачеві на праві власності з 03.04.2018р., проведених як позивачем (станом на 17.01.2019р.), так і відповідачем (станом на 25.03.2019р.), оскільки вказані розрахунки не підтверджують факту того, що середньоринкова вартість автомобіля позивача становила понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018р., тобто понад 1 396 125,00 грн., виходячи з вимог ст.ст.72-76 Кодексу адміністративного судочинства України.

В той же час, інші докази, які надані представником позивача, свідчать про те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем без дотримання вимог вищенаведеного податкового законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши правомірність прийняття відповідачем оспорюваного податкового повідомлення-рішення згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що при його прийнятті відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на викладене, вищевказане податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0467 від 28.12.2018р. про визначення позивачеві транспортного податку за 2018 рік у розмірі 2083,33 грн. за січень 2018р. прийняте відповідачем з порушенням прав і інтересів позивача, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасуванню оспорюваного вищенаведеного податкового повідомлення-рішення.

Між тим, при прийнятті даного судового рішення судом відхиляються доводи позивача про недотримання відповідачем строків прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, а саме: прийняття його після 01.07.2018р., з огляду на те, що вказана обставина, у даному випадку, не має жодного значення, яка б вплинула на прийняття цього судового рішення, оскільки судом встановлено, а представником відповідача не спростовано, факти того, що у січні 2018р. (період, за який нараховано позивачеві транспортний податок за оспорюваним рішенням) вказаний легковий автомобіль не знаходився у власності позивача з урахуванням відомостей, наявних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу за позивачем із якого видно, що позивач є власником вищенаведеного легкового автомобілю лише з 03.04.2018р., а відповідно, наведене свідчить про те, що позивач не мав обовязку сплачувати транспортний податок за січень 2018р. у сумі 2083,33 грн. за оспорюваним рішенням згідно до вимог ст.267 ПК України.

Водночас, відхилення судом вищенаведених доводів позивача не перешкоджає задоволенню даного адміністративного позову з урахуванням того, що відповідачем доведено жодними доказами, що автомобіль позивача знаходився у власності позивача у січні 2018р. та був обєктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, а такі обставини спростовуються наявними в матеріалах справи документами з урахуванням вимог ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати сплачуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

За таких обставин та враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, підлягають стягненню з бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 11.02.2019р. (а.с. 3).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11,12, 47, 72-77,94,122,132,139,193,241-246,250,251, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0467 від 28.12.2018р. - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №0-0467 від 28.12.2018р.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) на користь ОСОБА_5 (49600, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 08.04.2019р.

Суддя ОСОБА_1