Справа № 360/804/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/804/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій протиправними, скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, в якому позивач з урахуванням уточнених вимог просить, визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо повідомлення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 10895,06 грн та скасувати суму заборгованості.

В обґрунтування позивач послався на те, що він є фізичною особою - підприємцем, та перебуває на спрощеній системі оподаткування, є пенсіонером за віком про що видано пенсійне посвідчення. 14 грудня 2018 року позивач отримав від Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області лист з вимогою про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 10895,06 грн.

На звернення позивача, відповідач надав відповідь, де зазначив, що ОСОБА_1 звільняється від сплати єдиного внеску з 01.01.2018 року. За період з 01.07.2016 по 31.12.2017 позивач мав право на звільнення від сплати ЄСВ за умови переоформлення пенсії за ознакою «пенсіонер за віком».

Позивач з посиланням на Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вважає, дії відповідача неправомірними, а тому просить скасувати заборгованість.

Відповідач позов не визнав та 27.03.2019 надіслав на адресу суду відзив (арк. спр. 26-27, 31), у якому зазначив, що на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 34517/1-18 щодо погашення заборгованості зі сплати обов'язкових платежів до бюджету Пенсійного фонду України та до затвердженого плану заходів головного управління Пенсійного фонду України в Луганський області, щодо забезпечення дотримання фізичними особами-підприємцями, особами, які проводять незалежну професійну діяльність законодавства в частині сплати єдиного внеску, було проведено інформування боржників щодо несплаченого єдиного внеску та неврахування періодів роботи до страхового стажу. З 01 жовтня 2013 року адміністрування єдиного соціального внеску, в тому числі прийом звітів та інших документів, а також перевірки з питань дотримання чинного законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснює Міністерство доходів і зборів України, у зв'язку з набиранням чинності законами України від 04 липня 2013 року № 404-7, «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» № 406-7. Лист від 14.12.2018 № 10501/04-03-33-98, який направлений Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області є лише повідомленням про заборгованість, сплату чи несплату єдиного соціального внеску. Даний лист не є вимогою і ніякі вимоги не направлялись на Державну виконавчу службу.

12.04.2018 відповідачем надіслано на адресу суду пояснення, у яких зазначено, що бюджет Пенсійного фонду формується з урахуванням сплати страхувальниками частки ЄСВ на загальнообовязкове пенсійне страхування. Державна фіскальна служба та Пенсійний фонд співпрацюють та контролюють сплату ЄСВ. При виникненні заборгованості у страхувальника Пенсійний фонд інформує про виниклу заборгованість листом. (арк. спр. 40).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 11 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 15 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську про залучення співвідповідача у справі.

У судове засідання, призначене на 15 квітня 2019 року позивач не прибув, надіслав заяву від 02.04.2019 про розгляд справи без його участі (арк. спр. 37).

Відповідач участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, у відзиві на позов заявив клопотання про розгляд справи без представника відповідача.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути заяву у письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази, суд встановив таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, є пенсіонером, що підтверджено копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 (арк. спр. 7).

ОСОБА_1 з 14.11.2001 зареєстрований виконавчим комітетом Лисичанської міської ради у якості фізичної особи-підприємця (арк. спр. 11-12), є платником єдиного податку, що підтверджено свідоцтвом серії НОМЕР_3, виданим ДПІ у м. Лисичанську 28.05.2012 (арк. спр. 6).

Листом № 10501/04-03-33-98 від 14.12.2018 управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повідомило позивача про те, що станом на 01.11.2018 за ним обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 10895,06 грн, а також роз'яснено, що згідно статті 1 Закону України № 1058-ІV страховий стаж прямо пропорційно залежить від сплати внесків за відповідні періоди у повному обсязі. Несплата або сплата в неповному обсязі належних сум заборгованості впливає на зарахування періодів діяльності до страхового стажу, що негативно відіб'ється при нарахуванні пенсії. Зазначений лист також містить пропозицію позивачу сплатити вищевказану заборгованість (арк. спр. 5).

Дії відповідача щодо направлення вказаного листа позивач вважає протиправними.

Вирішуючи питання по суті спору суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (Закон № 2464-VI).

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Однак, частиною четвертою цієї статті передбачено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Аналогічні за змістом положення відображені у п. 4 Розділу ІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015, та у п. 3 Розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015.

Отже, необхідними умовами для застосування положень частини 4 статті 4 Закону № 2464-VI є отримання особою статусу пенсіонера чи встановлення такій особі інвалідності, а також отримання нею відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги. При цьому єдиною підставою, за наявності якої вказані положення не підлягають застосуванню, - це добровільна згода особи на участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що до 01 жовтня 2013 року адміністрування єдиного внеску здійснювалось територіальними органами Пенсійного фонду України.

З 01 жовтня 2013 року, у зв'язку з набиранням чинності законами України від 04 липня 2013 року № 404-7, «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» № 406-7, адміністрування єдиного соціального внеску, в тому числі прийом звітів та інших документів, а також перевірки з питань дотримання чинного законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснює Міністерство доходів і зборів України

Згідно із Законом №2464-VI недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 25 Закону № 2464-VI визначено заходи впливу до платників єдиного внеску у випадку порушення строків його сплати.

Так, відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Форма вимоги та порядок її направлення платникам єдиного внеску встановлено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449.

Лист управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 10501/04-03-33-98 від 14.12.2018, а ні за формою, а ні за змістом не є вимогою про сплату боргу, у розумінні Закону № 2464-VI, а тому не породжує для позивача жодних правових наслідків.

Суд зазначає, що об'єктом судового захисту у межах правовідносин щодо нарахування та сплати єдиного внеску є рішення та вимога податкового органу, на підставі яких у позивача як платника єдиного внеску, виникає обов'язок сплати узгодженої суми грошового зобов'язання. Дії або бездіяльність можуть бути самостійним предметом спору за умови, що вони самостійно породжують правові наслідки.

Лист управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області є повідомленням про стан сплати позивачем єдиного внеску, є носієм інформації.

Вказаний лист не має владно-зобов'язуючого характеру, оскільки не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника єдиного внеску.

Особливості розгляду даної справи полягають у встановленні обставин можливості настання правових наслідків від дій відповідача з направлення на адресу позивача листа з повідомленням про наявну заборгованість зі сплати єдиного внеску.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів настання для позивача вищезазначених правових наслідки, оскільки до повноважень управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області не належит застосування заходів впливу у випадку несвоєчасної та неповної сплати єдиного внеску.

Оскільки, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення чи діями суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення або дії, які породжують безпосередньо для позивача права чи обов'язки.

Між тим у даній справі позивач заявив позов про оскарження дій щодо повідомлення його про наявність заборгованості з єдиного внеску та скасування вимоги, викладеної у формі листа, яка не породжує для позивача жодних обов'язкових юридичних наслідків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані дії з направлення на адресу позивача листа № 10501/04-03-33-98 від 14.12.2018 та сам лист не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а надісланий в порядку інформування.

У зв'язку із відмовою у задоволені позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. В. Сосюри, 347) про визнання дій протиправними, скасування вимоги відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Т.В. Смішлива