Справа № 439/83/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3811/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гуменного Віталія Ігоровича на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гуменного Віталія Ігоровича про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Бородійчук О.І.,

час ухвалення рішення - 12.03.2019 року,

місце ухвалення рішення - м.Броди,

дата складання повного тексту рішення - 12.03.2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гуменного В.І. про скасування постанови.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 12 березня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, поліцейський Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гуменний В.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з долученого до матеріалів справи скріншоту з запису камери TruCam зафіксований сам факт адміністративного правопорушення позивачем, прилад вимірювання швидкості є сертифікованим в Україні. Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.126 КпАП України, при винесенні постанови інспектор діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав копію експертного висновку від 29.07.2011 року, який є недійсний, оскільки він діяв до 29.07.2014 р., про що зазначено в самому Експертному висновку, надав копію сертифікату від 29.08.2012 року, термін чинності якого становить три роки згідно п.2.7 Порядку оформлення та видачі сертифікатів, затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Держкомстандарту України 19.02.2002року № 100, який втратив чинність 26.07.2016 року на підставі наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі 14.06.2016 року № 972, надав копії свідоцтва про повірку від 30.18.2018 року № 22-01/12176 та Експертний висновок від 27.09.2018 року з додатком на прилад - Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000750, хоча в оскаржуваній постанові зазначено, що вимірювання відбувалось пристроєм TruCAM ТС000750, надав фото авто (кліп №4819), де вказано місце: АД М06 КИЇВ чоп 558 КМ, який не відобразив метраж місцезнаходження авто.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції а вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, 11 січня 2019 року поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гуменним В.І. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за порушення частини 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до постанови 11 січня 2019 року позивач, керуючи автомобілем Пежо 308, р.н.НОМЕР_1 рухався на 558 км. Автодороги Київ - Чоп в населеному пункті зі швидкістю 92 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 42 км/год, чим порушив пункт 12.4 ПДР України, у зв'язку з чим позивач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Положеннями статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даючи правову оцінку доводам апелянтів щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000750, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 92 км/год. (а.с. 18).

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані в установленому порядку до набрання чинності цим Законом, чинні протягом визначеного в них строку дії.

Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 006694 виданий 29 серпня 2012 року, тобто до набрання чинності вищевказаним Законом строком дії не обмежений (а.с. 24).

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/12169, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 22 жовтня 2018 року та чинного до 22 жовтня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000750, є придатним до застосування (а.с. 23).

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20" виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України експертного висновку (а.с. 22).

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов'язковим.

Покликання суду першої інстанції на те, що експертний висновок від 29.07.2011 року, який є недійсний, оскільки він діяв до 29.07.2014 р., про що зазначено в самому Експертному висновку, не беруться колегією суддів до уваги оскільки відповідачем надано суду експертний висновок від 27.09.2018 року, що дійсний до 27.09.2021 року.

Твердження про те, що відповідач надав копію сертифікату від 29.08.2012 року, термін чинності якого становить три роки згідно п.2.7 Порядку оформлення та видачі сертифікатів, затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Держкомстандарту України 19.02.2002року № 100, який втратив чинність 26.07.2016 року на підставі наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі 14.06.2016 року № 972, не береться колегією суддів до увагтаги, так як чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Невірними є висновки суду першої інстанції щодо того, що надав копії свідоцтва про повірку від 30.18.2018 року № 22-01/12176 та Експертний висновок від 27.09.2018 року з додатком на прилад - Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000750, хоча в оскаржуваній постанові зазначено, що вимірювання відбувалось пристроєм TruCAM ТС000750, оскільки в додатку до експертного висновку №04/02/03-3008 від 27.09.2018 року (а.с.21) чітко зазначено номер вимірювача швидкості, яким проведено в даному випадку вимірювання швидкості позивача.

Додатково колегія суддів зазначає, що не обґрунтованими є покликання позивача та суду першої інстанції щодо того що з фото авто (кліп №4819), вказано місце: АД М06 КИЇВ чоп 558 КМ, що не відображає метраж місцезнаходження авто, оскільки населений пункт «Солонка» знаходиться в межах напрямку на Чоп - з км.554+650 м. до км.558+960 м.

Також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов'язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов'язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованості доводів позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення частини 1 статті 122 КУпАП, а відтак постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 479237 від 11 січня 2019 року прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Таким чином, з представлених на розгляд суду матеріалів вбачається факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, постанова винесена правомочною особою, стягнення накладено в межах санкції статті з врахування вимог ст.33 КпАП України та строків накладення адміністративного стягнення.

Відтак, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гуменного Віталія Ігоровича задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 березня 2019 року у справі № 439/83/19 - скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін

Повний текст постанови складений 17.04.2019 року.