Справа № 562/760/19
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/760/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2019 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне стягнення,-

встановив:

В поданій до суду заяві позивач зазначила, що 02 березня 2019 року відносно неї винесено постанову серії НК № 758057 про притягнення до адміністративної відповідальності у зв'язку з скоєнням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Постанову вважає незаконною тому, що у її діях відсутній склад даного правопорушення, оскільки ПДР вона не порушувала так, як не здійснювала рух в зоні дії знаку 3.21 «Вїзд заборонено», оскільки попередньо заїзд на вулицю Набережну здійснювався нею з іншого (протилежного) кінця вулиці. Крім того, на момент приїзду патрульних її авто взагалі було припарковане під кутом до краю проїзної частини у дозволеному для цього місці без перешкод руху інших транспортних засобів. Також, оскаржувана постанова не містить посилань на визначені ст.251 КУпАП докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Просить суд скасувати постанову серії НК № 758057 про притягнення її до адміністративної відповідальності.

В судове засіданні позивач не зявилася. В заяві поданій суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовільнити їх.

Відповідач в судове засідання не зявився. В заяві поданій суду просить справу розглянути без його участі та участі його представника.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Постановою серії НК № 758057 від 02 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Згідно вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 02 березн я 2019 року о 14 год. 35 хв. в м.Рівне по вул.Набережна порушила вимоги дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», а саме: здійснила рух в зону дії знаку, чим порушила п.3.21 р.33 ПДР України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

З позовної заяви вбачається, що позивач заперечувала щодо порушення нею правил дорожнього руху, посилаючись на те, що вона не здійснювала рух в зоні дії знаку 3.21 «Вїзд заборонено».

Проте, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою не дано оцінку його запереченням щодо порушення ним ПДР.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, не наведено, відсутні письмові докази, Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи в вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення, зокрема вину позивача в його вчиненні, який, згідно доводів позову, діяв відповідно ПДР України. В оскаржуваній постанові відсутні відомості про фіксування нагрудними відеокамерами патрульних поліції (відеореєстраторами) порушення позивачем ПДР.

Крім того, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, які полягають у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 122, 139, 205, 242-246, 268-269, 271-272,286 КАС України, суд -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 02 березня 2019 року серії НК № 758057 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя