Справа № 1640/3317/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Сич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 р. Справа № 1640/3317/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2018, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 08.01.19 по справі № 1640/3317/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області , Головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Наталії Леонідівни

про визнання рішення та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 /надалі - позивач; ОСОБА_1/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі - відповідач-1, ГУ ДФС у Полтавській області/, головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Наталії Леонідівни /надалі - відповідач-2/, з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 26-29/, про: визнання протиправним рішення Головного управління ДФС у Полтавській області про розгляд інформаційного запиту ОСОБА_1 від 23.07.2018, як звернення протягом 30 днів; визнання протиправним ненадання Головним управлінням ДФС у Полтавській області та головним державним ревізором-інспектором відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Наталією Леонідівною відповіді на пункти 4 і 5 інформаційного запиту ОСОБА_1 від 23.07.2018; зобов'язання Головного управління ДФС у Полтавській області та головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Наталії Леонідівни розглянути належним чином запит ОСОБА_1 від 23.07.2018 і надати відповідь на пункти 4 і 5 в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.07.2018 позивач звернувся до головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Наталії Леонідівни з інформаційним запитом, на який отримав лист ГУ ДФС у Полтавській області від 27.07.2018 про те, що його лист буде розглянутий протягом 30 днів у відповідності до вимог, встановлених Законом України "Про звернення громадян". Пізніше позивачем отримано лист ГУ ДФС у Полтавській області від 14.08.2018 №2661/А/16-38-16-21, яким надано відповідь на його запит, яка не є вичерпною, оскільки на питання 4 і 5 запиту відповідачами безпідставно відповіді не надано. Вказує, що запит на отримання інформації розглянуто відповідачами з порушенням строку, встановленого Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернувся до головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Н.Л. з інформаційним запитом від 23.07.2018 (вхідний номер А/6449/інші від 24.07.2018) /а.с. 52-55/, у якому посилаючись на ст. 40 Конституції України, ст. 5, 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", ст.ст. 20, 42 КПК України просив надати інформацію такого змісту:

1) чи маєте Ви (як посадова особа ГУ ДФС у Полтавській області) процесуальний статус у кримінальному провадженні №0000036 від 29.09.2017 року? Чи залучалися Ви до участі у кримінальному провадженні №0000036 від 29.09.2017 року у порядку статті 71 КПК України?

2) Чи є Ви, Чорноморець Н.Л., атестованим судовим експертом?

3) Чи попереджалися Ви про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК України в даному кримінальному провадженні?

4) Чи визначено Вами у підготовленому Вами Висновку аналітичного дослідження №1/16-31-16-09/39161675 від 15.01.2018 року загальну суму ПДВ згідно зареєстрованих ТОВ "Фінкомгруп" на реалізацію підприємцям-покупцям товарів (робіт, послуг), що фактично не відбулися, в розмірі 1149735,93 грн.?

5) Чи зазначалася Вами взагалі сума в розмірі 1149735,93 грн. у підготовленому Вами Висновку аналітичного дослідження №1/16-31-16-09/39161675 від 15.01.2018 року?

До свого звернення позивачем було додано копії документів, які зазначені у запиті в якості додатків /а.с. 80-83/.

Листом ГУ ДФС у Полтавській області від 27.07.2018 №А/2565/16-31-08-02-14 "Щодо розгляду запиту" /а.с. 40/ ОСОБА_1 повідомлено, що надісланий позивачем запит від 23.07.2018, де ОСОБА_1 посилається на норми Закону України "Про доступ до публічної інформації", не підпадає під поняття "запиту на інформацію", що визначене частиною 1 статті 19 вказаного Закону - "Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні" та дію статті 1, оскільки в розумінні наведеної норми "Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом". Враховуючи зазначене, лист ОСОБА_1 буде розглянуто протягом 30 днів у відповідності до вимог, встановлених Законом України "Про звернення громадян".

За результатами розгляду запиту позивача від 23.07.2018 (вх. №А/6449/інші від 24.07.2018) листом ГУ ДФС у Полтавській області від 14.08.2018 №2661А/16-31-16-21 "Щодо розгляду запиту та надання інформації" /а.с. 56-57/ ОСОБА_1 надано відповідь, у якій, серед іншого, зазначено про відсутність правових підстав для надання запитуваної у листі від 24.07.2018 року за №А/6449/інші інформації (на питання №4-5) з урахуванням вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Позивач не погодився з діями відповідача Головного управління ДФС у Полтавській області щодо розгляду його інформаційного запиту від 23.07.2018, як звернення протягом 30 днів, а також вважає протиправною бездіяльність відповідачів, що полягає у ненаданні ними відповіді на пункти 4 і 5 його інформаційного запиту від 23.07.2018, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відмовляючи позивачу у наданні відомостей на його запитання, поставлені у пунктах № 4, 5 його "інформаційного запиту" від 23.07.2018 (вхідний номер А/6449/інші від 24.07.2018), ГУ ДФС у Полтавській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес регламентується Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (надалі - Закон № 2939-VI), метою якого є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно з визначенням, наданим у частині 1 статті 1 цього Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини 1 статті 3 Закон № 2939-VI).

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 цього ж Закону).

Статтею 12 вказаного Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації визначено: 1) запитувачів інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядників інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону та 3) структурні підрозділи або відповідальні особи з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

При цьому, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє.

Відповідно до статті 20 даного Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

У пункті 2.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" роз'яснено, що визначене поняття "суб'єкт владних повноважень" не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб'єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону N 2939-VI.

У зв'язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов'язки розпорядника інформації, у тому числі обов'язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону N 2939-VI). У разі подання позову до таких осіб судам необхідно залишати його без задоволення через неналежність відповідача (нездатність таким відповідачем порушити права позивача), за умови якщо позивач відмовиться від їх заміни на належного відповідача і/або суд не знайде підстав для залучення другого відповідача.

Колегією суддів встановлено, що посадова інструкція головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області, затверджена в.о. начальника ГУ ДФС у Полтавській області Садовим С.В. 21.04.2017, з якою відповідач-2 ознайомлений 21.04.2017, не містить обов'язків вказаної посадової особи щодо забезпечення доступу до публічної інформації, що перебуває у володінні розпорядника інформації ГУ ДФС у Полтавській області.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що головний державний ревізор-інспектор відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області, Чорноморець Н.Л. як посадова особа не охоплюється поняттям "суб'єкт владних повноважень" у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації", оскільки за своїм статусом та колом повноважень вона не підпадає під розуміння органу державної влади та інших суб'єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 цього ж Закону. У зв'язку з цим відповідач головний державний ревізор-інспектор відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Н.Л. не може (не має здатності) виконувати обов'язки розпорядника інформації, а тому не є належним відповідачем (через нездатність таким відповідачем порушити права позивача) у даній справі.

Відповідно до підпункту 46 пункту 4 Положення про Головне управління ДФС в Полтавській області, затвердженого наказом ДФС 27.03.2017 №202, ГУ ДФС відповідно до покладених на нього завдань здійснює розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов'язаних з діяльністю ДФС.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Н.Л. з інформаційним запитом від 23.07.2018 (вхідний номер А/6449/інші від 24.07.2018) /а.с. 52-55/, у якому посилаючись на ст. 40 Конституції України, ст. 5, 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", ст.ст. 20, 42 КПК України просив надати таку інформацію:

1) чи маєте Ви (як посадова особа ГУ ДФС у Полтавській області) процесуальний статус у кримінальному провадженні №0000036 від 29.09.2017 року? Чи залучалися Ви до участі у кримінальному провадженні №0000036 від 29.09.2017 року у порядку статті 71 КПК України?

2) Чи є Ви, Чорноморець Н.Л., атестованим судовим експертом?

3) Чи попереджалися Ви про кримінальну відповідальність за статтею 384 КК України в даному кримінальному провадженні?

4) Чи визначено Вами у підготовленому Вами Висновку аналітичного дослідження №1/16-31-16-09/39161675 від 15.01.2018 року загальну суму ПДВ згідно зареєстрованих ТОВ "Фінкомгруп" на реалізацію підприємцям-покупцям товарів (робіт, послуг), що фактично не відбулися, в розмірі 1149735,93 грн.?

5) Чи зазначалася Вами взагалі сума в розмірі 1149735,93 грн. у підготовленому Вами Висновку аналітичного дослідження №1/16-31-16-09/39161675 від 15.01.2018 року?

З цього приводу колегія суддів зазначає, що статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Деталізацію наведене право отримало у Законі України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року N 393/96-ВР (далі - Закон N 393/96-ВР). Відносини з розгляду звернень громадян є основним і єдиним предметом регулювання цього Закону. Тому він є спеціальним у цій сфері, але ним не вичерпується поняття "спеціальний закон", що вживається у частині другій статті 2 Закону N 2939-VI.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 13.01.2011 № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов'язаний нею володіти (пункт 1 частини 1 ст. 22 Закону № 2939-VI).

Колегія суддів зазначає, що зміст інформаційного запиту ОСОБА_1 від 23.07.2018 (вхідний номер А/6449/інші від 24.07.2018) свідчить про те, що надання відповіді на питання, які ставляться ним у своєму зверненні потребує додаткового змістовного аналізу та відомості, які просить надати заявник не є заздалегідь зафіксованими будь-якими засобами, а тому не підпадають від поняття "публічна інформація" згідно Закону України від 13.01.2011 № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації".

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до частини 7 статті 5 Закону України "Про звернення громадян" у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Таким чином, одержавши запит на інформацію, який подано згідно із Законом N 2939-VI, проте який за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону N 393/96-ВР, розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону (пункт 2 частини п'ятої статті 19, пункт 4 частини першої статті 22 Закону N 2939-VI), та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом N 393/96-ВР. При цьому запитувача повинно бути повідомлено у п'ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону N 393/96-ВР.

За приписами частини 1 стаття 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Колегією суддів встановлено, що листом ГУ ДФС у Полтавській області від 27.07.2018 №А/2565/16-31-08-02-14 "Щодо розгляду запиту" /а.с. 40/ ОСОБА_1 повідомлено, що надісланий позивачем запит від 23.07.2018 (вх. №А/6449/інші від 24.07.2018), де ОСОБА_1 посилається на норми Закону України "Про доступ до публічної інформації", не підпадає під поняття "запиту на інформацію", що визначене частиною 1 статті 19 вказаного Закону - "Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні" та дію статті 1, оскільки в розумінні наведеної норми "Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом". Враховуючи зазначене, лист ОСОБА_1 буде розглянуто протягом 30 днів у відповідності до вимог, встановлених Законом України "Про звернення громадян".

У подальшому, за результатами розгляду запиту позивача від 23.07.2018 (вх. №А/6449/інші від 24.07.2018), листом ГУ ДФС у Полтавській області від 14.08.2018 №2661А/16-31-16-21 "Щодо розгляду запиту та надання інформації" /а.с. 56-57/ ОСОБА_1 надано відповідь на його звернення.

Отже, ГУ ДФС у Полтавській області у п'ятиденний строк повідомлено запитувача про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону N 393/96-ВР та відповідач-1 ГУ ДФС у Полтавській області розглянув інформаційний запит від 23.07.2018, який за своєю суттю є зверненням, у строк встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд інформаційного запиту ОСОБА_1 від 23.07.2018, який за своєю суттю є зверненням, правомірно здійснено ГУ ДФС у Полтавській області у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян".

Щодо позовних вимог про визнання протиправним ненадання Головним управлінням ДФС у Полтавській області та головним державним ревізором-інспектором відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Наталією Леонідівною відповіді на пункти 4 і 5 інформаційного запиту ОСОБА_1 від 23.07.2018 та похідної від неї позовної вимоги про зобов'язання Головного управління ДФС у Полтавській області та головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Чорноморець Наталії Леонідівни розглянути належним чином запит ОСОБА_1 від 23.07.2018 і надати відповідь на пункти 4 і 5 в повному обсязі, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п.п. 19-1.1.35 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 3 цього Кодексу, зокрема, вживають заходів до виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, щодо відповідності законодавству.

Статтею 71 Податкового кодексу України передбачено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до посадової інструкції головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області, затвердженої в.о. начальника ГУ ДФС у Полтавській області Садовим С.В. 21 квітня 2017 року, /а.с. 119-122/ до завдань та обов'язків відповідача - 2 відноситься, зокрема, взаємодія з правоохоронними органами з питань розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі пов'язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом (пункт 2.13); проведення досліджень за власними матеріалами, матеріалами оперативних та слідчих підрозділів фінансових розслідувань органів ДФС, правоохоронних органів та інших організацій, пов'язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та іншими правопорушеннями (пункт 2.15).

На підставі листа СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області від 22.11.2017 №2977/16-31-23-01-03 /а.с. 58-60/ та відповідно до підпункту 191.1.35 пункту 191.1 статті 191, статей 71-74 Податкового кодексу України 2 головним державним ревізором-інспектором відділу боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Черноморець Н.Л. здійснено дослідження фінансово-господарських операцій, проведених ТОВ "Фінкомгруп" на предмет наявності ознак правопорушень, пов'язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та/або інших правопорушень за період з 01.05.2015 по 30.09.2015, за результатами якого складено Висновок аналітичного дослідження від 15.01.2018 №1/16-31-16-09/39161675, копію якого позивачем додано до позовної заяви.

Листом СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області від 03.04.2018 №А/1692/16-31-23-01-03 /а.с. 82/ підозрюваного ОСОБА_1 повідомлено, що в межах кримінального провадження №0000036, внесеного до ЄРДР 29.09.2017 головним державним ревізором-інспектором відділу боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Черноморець Н.Л. було проведено аналітичне дослідження фінансово-господарських операцій, проведених ТОВ "Фінкомгруп" на предмет наявності ознак правопорушень, пов'язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та/або інших правопорушень за період з 01.05.2015 по 30.09.2015, за №1/16-31-16-09/39161675 від 15.01.2018, яке він мав можливість вивчити під час ознайомлення із усіма матеріалами кримінального провадження №0000036, внесеного до ЄРДР 29.09.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 212 та ч.1, ч. 2 ст. 366 КК України, котрі стали підставою для оголошення ОСОБА_1 підозри.

Таким чином, вказаний висновок аналітичного дослідження від 15.01.2018 №1/16-31-16-09/39161675 було складено головним державним ревізором-інспектором відділу боротьби з відмиванням доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області Черноморець Н.Л. в межах кримінального провадження №0000036, внесеного до ЄРДР 29.09.2017, та він міститься у матеріалах кримінального провадження №0000036, внесеного до ЄРДР 29.09.2017.

У пункті 4, 5 інформаційного запиту від 23.07.2018 (вхідний номер А/6449/інші від 24.07.2018) /а.с. 52-55/, позивач, серед іншого посилаючись на ст.ст. 20, 42 КПК, ставить питання головному державному ревізору-інспектору відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Полтавській області, Чорноморець Наталії Леонідівні: 4) Чи визначено Вами у підготовленому Вами Висновку аналітичного дослідження №1/16-31-16-09/39161675 від 15.01.2018 року загальну суму ПДВ згідно зареєстрованих ТОВ "Фінкомгруп" на реалізацію підприємцям-покупцям товарів (робіт, послуг), що фактично не відбулися, в розмірі 1149735,93 грн.? 5) Чи зазначалася Вами взагалі сума в розмірі 1149735,93 грн. у підготовленому Вами Висновку аналітичного дослідження №1/16-31-16-09/39161675 від 15.01.2018 року?

Колегія суддів зазначає, що статтею 20 КПК України врегульовано питання забезпечення права на захист, а статтею 42 КПК України визначені права підозрюваного, обвинуваченого.

За приписами статті 222 Кримінального процесуального кодексу України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв'язку з участю в ньому, про їх обов'язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, відомості, які позивач просив надати у пунктах 4, 5 інформаційного запиту від 23.07.2018 (вхідний номер А/6449/інші від 24.07.2018), безпосередньо стосуються та фактично є відомостями досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000036, внесеного до ЄРДР 29.09.2017, у якому позивач був підозрюваним, та які за приписами статті 222 Кримінального процесуального кодексу України можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Листом ГУ ДФС у Полтавській області від 14.08.2018 №2661А/16-31-16-21 "Щодо розгляду запиту та надання інформації" /а.с. 56-57/ ОСОБА_1 надано відповідь на його звернення, у якому ГУ ДФС у Полтавській області, серед іншого, зазначено про відсутність правових підстав для надання запитуваної в листі від 24.07.2018 року за №А/6449/інші інформації (на пункти № 4, 5) запиту з урахуванням вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування визначено статтею 220 КПК України, а порядок ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення встановлений статтею 221 КПК України.

У свою чергу статтею 12 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, відмовляючи позивачу у наданні відомостей на його запитання, поставлені у пунктах № 4, 5 його "інформаційного запиту" від 23.07.2018 (вхідний номер А/6449/інші від 24.07.2018), ГУ ДФС у Полтавській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 по справі № 1640/3317/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко