Справа № 761/43747/17
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/358/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону 1-го полку УПП рядового поліції Іванченко Ю.А. про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону 1-го полку УПП рядового поліції Іванченко Ю.А. про скасування постанови. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.11.2017 року інспектором патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону 1-го полку УПП, рядовою поліції Іванченко Ю.А. було винесено постанову серія АР № 490613 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, нібито «здійснив рух у темну пору доби з вімкненими фарами ближнього світла, чим порушив пп. 19.1 ПДР України». Як зазначає позивач, 18.11.2017 р. близько 19 год. прямуючи на автомобілі НОМЕР_1 зупинився на червоне світло світлофора на перехресті вул. Багговутівська та вул. Овруцька. Почавши рух на зелене світло світлофора та перетнувши перехрестя повертаючи на вул. Майбороди, помітив автомобіль патрульної поліції, який виконавши небезпечний для інших учасників руху маневр розвороту та подав звуковий сигнал на що позивач зупинився. Після чого, до автомобіля позивача підійшов інспектор, не представляючись, яка в подальшому із постанови серії АР № 490613 виявилась Іванченко Ю.А. та повідомивши, що ОСОБА_1 рухався на автомобіля з вімкненими фарами. Пояснення, що надавав позивач на місці зупинки щодо технічних особливостей автомобіля, яскравості світла, інспектор уваги не звернула. Водночас, перемикач світла на рульовій колонці автомобіля НОМЕР_1 перебував у режимі ближнього світла, горів відповідний індикатор ближнього світла на приборній панелі. При винесенні постанови, позивач вважає, що інспектором патрульної поліції не було досліджено всіх фактів, порушено ст. 268, 278-279 КУпАП. У зв'язку із викладеним, просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону 1-го полку УПП, рядової поліції Іванченко Ю.А. серії АР № 490613 від 18.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 02 березня 2018 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного КАС України.

У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, інспектором патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону 1-го полку УПП, рядовою поліції Іванченко Ю.А. 18.11.2017 р. було складено постанову серії АР № 490613 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. 00 коп.

Підставою для прийняття зазначеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу стала те, що 18.11.2017 року о 18 год. 55 хв. в м. Києві по вул. П.Майбороди, 2, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Фіат» д/н НОМЕР_2 здійснив рух в темну пору доби з вімкненими фарами ближнього світла чим порушив пп. 19.1 ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 19.1 ПДР України, передбачено обов'язок водія у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові пристрої.

Як зазначив позивач, здійснюючи рух автомобілем НОМЕР_1 у вечірній час, тобто темну пору доби, було увімкнено фари ближнього світла, що й підтверджувалось відповідним включеним індикатором ближнього світла на приборній панелі автомобіля.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов'язок з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем не надано жодних доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху, яке могло бути підставою для складання відповідного протоколу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем.

Згідно положень ст.286 КАС України враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності винесення постанови, суд вважає за можливе скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 77, 242, 250, 286, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст.ст. 126, 251, 222, 258, 280 КУпАП, ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону 1-го полку УПП рядового поліції Іванченко Ю.А. про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 490613 від 18.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя