Справа № 280/4747/18
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Справа № 280/4747/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Киселя Р.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 72319, РНОКПП НОМЕР_1) до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (вул. Героїв України, буд. 31, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319, ), Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107, ) про визнання протиправними та скасування рішень субєктів владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі позивач) до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2), в якому позивач із урахуванням уточнень, викладених у заяві від 25.01.2019 (вх. № 3527 від 29.01.2019), просить:

визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача 2 від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки) з позивача у сумі 5654,38 грн., у тому числі недоїмка 4092,84 грн., штраф 1405,44 грн., пеня 156,10 грн.;

визнати незаконним та скасувати рішення №152745607 від 16.10.2018 начальника відповідача 1 ОСОБА_3 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про стягнення з позивача штрафу у розмірі 491,62 грн. та пені в сумі 151,53 грн.;

визнати позивача, який перебуває на обліку в органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець, таким, що не потребує додаткової реєстрації як самозайнята особа в Мелітопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є атестованим судовим експертом та здійснює судово-експертну діяльність для правоохоронних та судових органів і сторін у судовому процесі. Одночасно позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на спрощеній системі оподаткування (ІІІ група) і сплачує єдиний внесок. На думку позивача, обовязок здійснити додаткову реєстрацію або перереєстрацію в органі державної фіскальної служби у нього обєктивно відсутній, оскільки фізична особа субєкт малого підприємництва не потребує додаткової реєстрації як самозайнята особа, а його доходи, отримані від експертної діяльності в період перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності на підставі, зокрема п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України (далі ПК України) звільняються від оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Крім того, позивач стверджує, що відповідачами шляхом прийняття оскаржуваних вимоги від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки) та рішення №152745607 від 16.10.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені фактично застосовано подвійну відповідальність. Із урахуванням викладених обставин, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.01.2019.

26.12.2018 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки якщо фізичні особи-підприємці (крім ФОП, які є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу) одночасно провадять незалежну професійну діяльність, вони повинні сплачувати ЄСВ у розмірі 22% бази нарахування саме як ФОП (залежно від обраної системи оподаткування), та як особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Як стверджує представник відповідача 1, позивачем не виконувались належним чином приписи ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI), а саме єдиний внесок на відповідні рахунки не сплачено у повному обсязі. Отже, на переконання представника відповідача 1, оскаржувані вимога від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені №152745607 від 16.10.2018 є правомірними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2019 відкладено підготовче засідання на 04.02.2019.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 залучено до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_4 управління ДФС у Запорізькій області, розпочато розгляд справи спочатку та відкладене підготовче засідання на 25.02.2019.

25.02.2019 Запорізький окружний адміністративний суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 18.03.2019.

26.02.2019 до суду надійшов відзив відповідача 2 на позовну заяву, в якому представник відповідача 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки якщо фізичні особи-підприємці одночасно провадять незалежну професійну діяльність, вони повинні сплачувати ЄСВ у розмірі 22% бази нарахування та як особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Представник відповідача зауважив, що такий висновок ДФС також міститься у загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі «ЗІР». Отже, оскільки за позивачем обліковувалась недоїмка з єдиного внеску, відповідачем 1 було виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.12.2018 № Ф-53548-56 на суму 5 654,38 грн. Щодо рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 16.10.2018 № 152745607 представник відповідача 2 пояснив, що за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску контролюючий орган повинен застосовувати до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20% своєчасно несплачених сум. При цьому, одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Таким чином, на переконання представника відповідача 2, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 16.10.2018 № 152745607 є правомірним. Додатково представником відповідача 2 було зауважено, що позивач як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, може бути знятий з обліку на підставі поданої до контролюючого органу за основним місцем обліку заяви про ліквідацію платника податків за ф. № 8-ОПП за умови внесення до Реєстру судових експертів відповідних записів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.03.2019 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 08.04.2019.

08.04.2019 судом було отримано клопотання позивача та представника відповідачів про розгляд справи у порядку письмового провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивача зареєстровано як фізичну особу-підприємця 02.04.2015 (а.с. 11).

На підставі Кваліфікаційного сертифікату від 15.05.2012 серія АТ № 000535 позивач здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з технічного нагляду за будівництвом будівель та споруд (а.с. 13). Крім того, позивач як судовий експерт виконує судові будівельно-технічні експертизи на підставі Свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта від 14.12.2012 № 1604 виданого 14.12.2012 ЦЕКК Міністерства юстиції України (а.с. 14).

Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку третьої групи, що підтверджується копією наявного у матеріалах справи Витягу з реєстру єдиного податку від 21.07.2015 № 641 (КВЕД: будівництво житлових і нежитлових будівель (41.20); інша професійна, наукова та технічна діяльність н.в.і.у. (74.90); діяльність у сфері права (69.10); діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (71.12); будівництво інших споруд, н.в.і.у. (42.99); інші будівельно-монтажні роботи (43.29) (а.с. 12).

Відповідно до квитанції від 18.04.2018 № 304 позивачем сплачено єдиний внесок за І квартал 2018 року у розмірі 2 457,18 грн. (а.с. 16). Згідно з квитанцією від 19.07.2018 № 301 позивачем сплачено єдиний внесок за ІІ квартал 2018 року у розмірі 2 458,00 грн. (а.с. 16).

При цьому, згідно з даними інтегрованої картки платника податків, за позивачем обліковується заборгованість як за особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, у розмірі 5 654,38 грн. (а.с. 110-111).

16.10.2018 у звязку з наявною заборгованістю відповідачем 1 відносно позивача було прийнято рішення № 152745607 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким визначено суму штрафу у розмірі 491,62 грн. та нараховано пеню в сумі 151,53 грн. (а.с. 8).

13.12.2018 відповідач 2 виніс Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-53548-56, якою позивача зобовязано сплатити кошти у розмірі 5654,38 грн., у тому числі недоїмка 4092,84 грн., штраф 1405,44 грн., пеня 156,10 грн. (а.с. 64).

Оцінюючи правомірність оскаржуваних рішення відповідача 1 від 16.10.2018 №152745607 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та вимоги відповідача 2 від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки), суд виходить із такого.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України самозайнята особа це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

У свою чергу, незалежна професійна діяльність це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 65.1 статті 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Згідно з п. 65.2 ст. 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому, за приписами пп. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Таким чином, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Відповідно до положень п.п. 178.1, 178.2 ст. 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 ПК України.

Із наведених вище положень законодавства у їх сукупності вбачається, що діяльність судового експерта підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється ст. 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Стосовно питання обліку та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

За приписами п. 4, п. 5 ч. 1 ст.4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Отже, законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців, та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. При цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI не передбачений.

Облік платників єдиного внеску здійснюється відповідно до ст. 5 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI, якою визначено, що взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 116 від 24.11.2014.

Судом встановлено, згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач 02.04.2015 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 11). Позивачем здійснюється господарська діяльність у сфері надання послуг з технічного нагляду за будівництвом будівель та споруд (на підставі Кваліфікаційного сертифікату від 15.05.2012 серія АТ № 000535) (а.с. 13). Крім того, ним як судовим експертом виконуються судові будівельно-технічні експертизи на підставі Свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта від 14.12.2012 № 1604 виданого 14.12.2012 ЦЕКК Міністерства юстиції України (а.с. 14).

Перебуваючи на спрощеній системі оподаткування ІІІ групи, позивач у І та ІІ кварталах 2018 року сплачував до бюджету єдиний внесок. Зокрема, у І кварталі 2018 року позивач сплатив єдиний внесок у розмірі 2 457,18 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції від 18.04.2018 № 304 (а.с. 16). У ІІ кварталі 2018 року позивач сплатив єдиний внесок у розмірі 2 458,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції від 19.07.2018 № 301 (а.с. 16). При цьому, як вбачається з інтегрованої картки платника податків по єдиному внеску (71040000), відповідач нарахував позивачу як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, відповідну заборгованість у розмірі 5 654,38 грн. (а.с. 110-111).

16.10.2018 відповідачем 1 прийнято рішення № 152745607 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким визначено суму штрафу у розмірі 491,62 грн. та нараховано пеню в сумі 151,53 грн. (а.с. 8). У свою чергу, відповідач 2 13.12.2018 виніс Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-53548-56, якою позивача зобовязано сплатити кошти у розмірі 5654,38 грн., у тому числі недоїмка 4092,84 грн., штраф 1405,44 грн., пеня 156,10 грн. (а.с. 64).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що оскільки види діяльності позивача як фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, співпадають, останній, на переконання суду, не має обов'язку подання звітності як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, оскільки у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства. Належних та достатніх доказів зворотного представником відповідачів не надано.

Враховуючи викладене вище, а також приписи ч. 3 ст. 5 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI, за змістом якого єдиний внесок не нараховується для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, суд вважає, що оскаржувані рішення відповідача 1 від 16.10.2018 №152745607 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та вимога відповідача 2 від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки) є протиправними.

Таким чином, на переконання суду, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішення відповідача 1 від 16.10.2018 №152745607 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску вимоги відповідача 2 від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відтак, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для визнання позивача, який перебуває на обліку в органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець, таким, що не потребує додаткової реєстрації як самозайнята особа в Мелітопольській обєднаній державній податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки рішенню відповідача 1 від 16.10.2018 №152745607 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та вимозі відповідача 2 від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки), з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає, що позивач як фізична особа-підприємець не потребує додаткової реєстрації як самозайнята особа в Мелітопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Таким чином, позовні вимоги у відповідній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відтак, в цій частині позов також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, доведено протиправність рішення відповідача 1 від 16.10.2018 №152745607 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та вимоги відповідача 2 від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки).

У свою чергу, суд вважає, що відповідачі не надали достатніх та переконливих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень. Також відповідачами нормативно не обґрунтовано твердження, що позивач, який перебуває на обліку в органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець, повинен додаткового сплачувати єдиний внесок, в тому числі з незалежної професійної діяльності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанціями від 23.11.2018 № 192 (а.с. 4) та від 25.01.2019 № 73 (а.с. 75) підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 2114,40 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача солідарно за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 та відповідача 2.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 72319, РНОКПП НОМЕР_1) до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (вул. Героїв України, буд. 31, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319, ), Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107, ) про визнання протиправними та скасування рішень субєктів владних повноважень.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 13.12.2018 №Ф-53548-56 про сплату боргу (недоїмки) з ОСОБА_1 у сумі 5654,38 грн., у тому числі недоїмка 4092,84 грн., штраф 1405,44 грн., пеня 156,10 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 від 16.10.2018 №152745607 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про стягнення з позивача штрафу у розмірі 491,62 грн. та пені в сумі 151,53 грн.

Судовий збір у розмірі 2114,40 грн. (дві тисячі сто чотирнадцять гривень сорок копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 72319, РНОКПП НОМЕР_1) солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (вул. Героїв України, буд. 31, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319, ) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль