Справа № 480/513/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р. Справа № 480/513/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.,

за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Т.А. Сєдєлєвої,

представника третьої особи - С.О. Біріна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/513/19 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа на стороні відповідача - Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, у якому просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати відмову відповідача, викладену в листі від 11.01.2019 № К--16003-229/21-19, у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території Сумської міської ради Сумської області за межами населених пунктів; 2) зобов'язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території Сумської міської ради Сумської області за межами населених пунктів.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач безпідставно відмовив їй в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, чим грубо порушив законні права позивача. Земельним кодексом України передбачено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою для відмови в наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою. Таким чином, підстави для відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні. Вважає, що ефективним способом захисту свого порушеного права буде зобов'язання відповідача надати дозвіл.

Ухвалою суду від 15.02.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Ухвалою суду від 26.02.2019 відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 28.03.2019 призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, клопотання представника відповідача задоволено та до участі у справі залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та зазначила, що ГУ Держгеокадастру листом від 11.01.2019 № К--16003-229/21-19 повідомило позивача про неможливість задоволення її заяви у зв'язку з тим, що на виконання розпоряджень КМУ від 01.04.2014 № 333-р та від 22.09.2016 № 688-р та керуючись рішенням колегії Держземагенства України від 14.10.2014 № 2/1, управлінням був направлений відповідний запит до органу місцевого самоврядування щодо висловлення позиції на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Однак, на даний запит Сумська міська рада щодо погодження або непогодження обґрунтованої та вмотивованої відповіді не надала.

Так, рішенням колегії Держземагенства України від 14.10.2014 № 2/1 визначено, що начальникам головних управлінь Держземагенствав областях за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні з 15.10.2014 забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Згідно розпорядження КМУ від 01.04.2014 № 333-р та від 22.09.2016 № 688- р передбачається розширення повноважень органів місцевого самоврядування з розпорядження земельними ділянками, у тому числі і за межами населених пунктів. Таким чином, управління при прийнятті рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності повинно приймати до уваги позицію органів місцевого самоврядування.

Відповідно до інформаційної довідки, наданої Міськрайонним управлінням у м. Суми та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 10.01.2019 № 28/415-19 встановлено, що згідно з ст.ст. 16, 19, 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290 "Про затвердження Порядку розроблення містобудівної документації", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року № 1468/20206, розпорядження Голови Сумської обласної державної адміністрації від 26.07.2018 № 457-ОД "Про затвердження детального плану території земельної ділянки", затверджено детальний план території, а саме: земельної ділянки орієнтовною площею 150,00 га, яка обмежена продовженням вулиці Лебединської за межами міста Суми з півночі, та земельною ділянкою очисних споруд міста Суми зі сходу, розташованої за межами населених пунктів. Згідно визначеного плану земельна ділянка, вказана позивачем у викопіюванні, знаходиться в зоні магістральних доріг та зелених насаджень. Таким чином, земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач у розумінні частини 7 ст. 118 Земельного кодексу України, має невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Також, відповідач зазначає, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є дискреційним повноваженням відповідача, тому суд не може зобов'язати останнього надати такий дозвіл. У задоволенні позовних вимог просить відмовити

Представник третьої особи - Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації, в судовому засіданні у проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Вислухавши представників сторін та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2018 ОСОБА_4 до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області (а.с. 14-17).

Листом від 11.01.2019 № К--16003-229/21-19 (а.с. 13) відповідач відмовив ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки з метою недопущення земельних спорів, порушення прав та (або) законних інтересів третіх осіб, на виконання розпоряджень Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 р. № 333-р та від 22.09.2016 № 688-р, та керуючись рішенням колегії Держземагенства України від 14.10.2014 № 2/1, Головним управлінням був направлений відповідний запит до органу місцевого самоврядування щодо висловлення позиції на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. На запит Головного управління обґрунтованої та мотивованої відповіді щодо погодження або непогодження зазначеного землевідведення Сумська міська рада не надала.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 № 333-р і від 22.09.2016 № 688 передбачається розширення повноважень органів місцевого самоврядування з розпорядження місцевими ділянками, у тому числі за межами населених пунктів. Таким чином, ГУ Держгеокадастру в Сумській області під час прийняття рішення щодо землевідведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності повинно приймати до уваги позицію органів місцевого самоврядування яка базується на принципі колегіальності (а.с. 12).

Суд вважає вказану відмову відповідача в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність протиправною з таких підстав.

Так, відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (далі - ЗК України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 ЗК України.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

На підставі пунктів 1 та 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти до висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Тобто, проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам. У даному випадку таким органом є ГУ Держгеокадастру. Позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв'язку з тим, що землі, за рахунок яких планується відведення земельної ділянки у власність відносяться до земель сільськогосподарського призначення, шифр рядка 36 (колективне городництво). Докази, які б підтверджували право користування громадян спірною земельною ділянкою представник відповідача суду не надав. У ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу, однак відповідач жодної з них у листі від 11.01.2019 № К--16003-229/21-18 не вказав. Не зазначив також, яким вимогам нормативних актів не відповідає місце розташування земельної ділянки, що планується до відведення.

Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Сумській області протиправно відмовило позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, при цьому, відповідач посилається на підстави, не передбачені Земельним кодексом України чи іншими законодавчими актами. Суд вважає, що відповідач не надав мотивовану обґрунтовану відмову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач зобов'язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не дотримався вимог Земельного кодексу України, таке рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання протиправною відмови в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги норми ч. 2 ст. 5, ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача, яке надійшло до ГУ Держгеокадастру у Сумській області 13.12.2018, прийнявши рішення у відповідності до норм Земельного кодексу України з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 1536,8 грн., що підтверджується квитанціями № 0.0..1 від 08.02.2019, № 1 від 26.02.2019 (а.с. 3, 21).

За рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 768,4 грн., що є пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа на стороні відповідача - Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108, ) у наданні дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області, викладену у листі від 11 січня 2019 року № К--16003-229/21-19, та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 13 грудня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області і прийняти рішення за ним відповідно до діючого законодавства.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108, ) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в рахунок повернення судового збору 768,4 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.04.2019.

Суддя М.М. Шаповал