Справа № 824/988/17-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/988/17-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дембіцький Павло Дмитрович

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Мацького Є.М. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецького гравійно-піщаного кар'єру на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Чернівецького гравійно-піщаного кар'єру до Кіцманської районної державної адміністрації про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр (далі - позивач, ЧГПК) звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням збільшення позовних вимог), просить, суд:

- визнати протиправними дії відповідача - Кіцманської районної Державної адміністрації, в особі відділу з питань Державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, речових прав на нерухоме майно Кіцманської районної державної адміністрації, як правонаступника Державної реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, в результаті яких в Єдиний Державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано організаційно - правову форму Чернівецького гравійного-піщаного кар'єру, що належить Республіканському Виробничому Концерну промисловості будівельних матеріалів «Інмаком» республіки Молдова, як «Державне підприємство»;

- зобов'язати суб'єкт державної реєстрації скасувати в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про реєстрацію № 0000423 Державного підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» () та зареєструвати в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Іноземне підприємство «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр».

У ході розгляду справи здійснено заміну відповідача відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, речових прав на нерухоме майно Кіцманської районної державної адміністрації на Кіцманську районну державну адміністрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» є підприємством з іноземними інвестиціями. Частка держави України в ЧГПК не існує, хоча форма підприємства зазначена «Державне підприємство». Згідно Довідки Чернівецького обласного управління статистики № 468 про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України в графі «організаційно-правова форма» зазначено «підприємство з 100% інвестиціями». Проте, невідомо яким чином, підприємство змінило організаційно правову форму на «Державне підприємство», оскільки частка держави України відсутня. Позивач звернувся до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, речових прав на нерухоме майно Кіцманської районної державної адміністрації із заявою про виправлення помилки в реєстраційних даних стосовно організаційно-правової форми. У своїй відповіді відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. № 755-IV (далі - Закон № 755- IV) для зміни організаційно-правової форми необхідно провести реорганізацію шляхом перетворення та подати реєстратору документи відповідно до ст. 17 Закону № 755- IV. Не погоджуючись з цим позивач звернувся до суду.

Відповідачем, до суду першої інстанції, подано письмові заперечення проти позову відповідно до яких відповідач зазначив, що Державне підприємство «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» зареєстроване рішенням Кіцманської районної ради народних депутатів № 54/3 від 12.02.1992 року за адресою смт. Неполоківвці Кіцманського району Чернівецької області на підставі поданих директором ЧГПК ОСОБА_3 документів. Статут ЧГПК зареєстрований т.в.о. керуючого справами райвиконкому ОСОБА_4. ЧГПК зареєстровано за № 21 в журналі обліку реєстраційних справ 3 «Державні підприємства», який пронумерований, прошнурований і скріплений печаткою райвиконкому та підписаний головою райвиконкому ОСОБА_5 в 1991 році. З вищенаведеного випливає, що з початку створення та реєстрації організаційно-правова форма підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» - державне підприємство. 10.08.1998 року Кіцманською районною державною адміністрацією зареєстрований статут Державного підприємства - «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» (нова редакція). 20.11.1998 року керівником підприємства отримано дублікат свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр», в якому зазначено організаційно-правову форму - державне підприємство. Згідно внутрішнього опису документів реєстраційної справи державного підприємства - «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» з 1998 року будь-яких змін до установчих документів не проводилось, а також не мінялась його організаційно-правова форма з моменту первинної реєстрації - 12.02.1992 року. 24.09.2007 року на підставі документів наданих юридичною особою для проведення реєстраційної дії «Включення відомостей про юридичну особу», а саме реєстраційної картки форми № 6-включення, заповненої та підписаної керівником підприємства та дублікату свідоцтва від 20.11.1998 року, внесено відомості про Державне підприємство - Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр до Єдиного державного реєстру. Позивач просить зобов'язати відповідача виправити в Єдиному реєстрі організаційно-правову форму з "Державне підприємство" на "Іноземне підприємство" як внесено помилково. Тому, в даному випадку, помилка відсутня, так як підприємство «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» є Державним підприємством, оскільки зазначене підтверджується документами з первинної дати реєстрації.

Враховуючи те, що внесення відомостей до ЄДР відбувається виключно з підстав встановлених законом, виправлення відомостей про організаційно-правову форму юридичної особи не передбачено чинним законодавством, є безпідставним та законодавчо необґрунтованим. Оскільки вчинення реєстраційних дій про юридичну особу, за відсутності законодавчо визначених підстав, не можливе, відповідач просить у задоволені позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.12.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року у задоволенні позову Державного підприємства "Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр" (59330,Чернівецька область, Кіцманський район, смт. Неполоківці, вулиця Прутська, 42, ) до відповідача Кіцманської районної державної адміністрації (59300, Чернівецька область, м. Кіцмань, вулиця Незалежності, 83, ) про визнання протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Державне підприємство "Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр" звернулося з апеляційною скаргою, якою просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач пропонує провести перетворення з іноземного підприємства, знову на іноземне, тому що допустив помилку в реєстрації, не звернув увагу на те, кому належить підприємство та вніс неправильні відомості стосовно організаційно-правової форми підприємства Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр. Крім цього, перетворення Державного підприємства повинно відбуватись за погодженням з Фондом Державного майна та Кабінету Міністрів України. При цьому, ні Фонд Державного майна, ні Кабінет Міністрів України ніколи не дадуть згоду, та не приймуть рішення стосовно перетворення підприємства, оскільки підприємство не належить державі Україна та є іноземним підприємством з 100% часткою, яка належить Республіці Молдова.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою суду від 28.03.2019 року призначено справу до судового розгляду.

Відповідач - Кіцманська районна державна адміністрація надіслала до суду відзив у якому зазначила, що Державне підприємство Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр зареєстрований рішенням Кіцманської районної ради народних депутатів 12.02.1992 року №54/3 на підставі поданих документів. З початку створення та реєстрації організаційно-правої форми підприємства - державне підприємство. Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідача правомірні та такі, які відповідають вимогам чинного законавства.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.11.2017 року керівник Державного підприємства Чернівецького гравійно-піщаного кар'єру звернувся із заявою, яка викладена в довільній формі до відповідача, в якій просив виправити помилку щодо організаційно правової форми підприємства «Державне підприємство» на «Підприємство з іноземними інвестиціями» (інша форма).

28.11.2017 року відповідач надав відповідь на звернення позивача лист № 176, в якому зазначив, що Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр () зареєстрований рішенням Кіцманської районної ради народних депутатів № 54/3 від 12.02.1992 року. Дане підприємство зареєстровано за № 21 в журналі обліку реєстраційних справ 3 «Державні підприємства». На підставі поданих документів, 10 серпня 1998 року Кіцманською районною державною адміністрацією зареєстровано статут Державного підприємства - Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр (нова редакція). 20.11.1998 року керівником підприємства отримано дублікат свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр, де організаційно-правова форма - Державне підприємство. Згідно класифікатора організаційно-правова форма «підприємство з іноземними інвестиціями» відсутня.

Відповідач зазначив, що позивачу для зміни організаційно-правової форми потрібно провести реорганізацію шляхом перетворення та подати реєстратору документи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755-IV.

Виконавчим комітетом Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області було прийнято рішення № 54/3від 12.02.1992 року про державну реєстрацію та перереєстрацію статутів підприємств, колгоспів, перереєстрований статут, зокрема «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» - форма власності - загально державна, виробництво гравію, щебеню, зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ 12 лютого 1992 року та видано свідоцтво про державну реєстрацію (переєрестрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, код суб'єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств 056963. (а. с. 266-267). При цьому, 12.02.1992 року Державне підприємство «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» зареєстроване рішенням Кіцманської районної ради народних депутатів № 54/3 за адресою смт. Неполоківвці Кіцманського району Чернівецької області на підставі поданої реєстраційної картки № 21 від 13.02.1992 року, без зазначення статутного фонду. (а. с. 75).

20.11.1998 року Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області було видано дублікат Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр», в якому зазначено організаційно-правову форму - державне підприємство. (а. с. 265).

З облікової картки ЄДРПОУ ідентифікаційний код № 05696963 та копії свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 20.11.1998 року за № 21, вбачається, що Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр за організаційно-правовою формою господарювання зареєстровано, як «Державне підприємство». (а. с. 25-26, 186, 188). При цьому, з відомостей Реєстраційної картки форми № 6 - про юридичну особу, ідентифікаційний код юридичної особи № 05696963 заповненої та підписаної керівником підприємства 24.09.2007 року, дублікатусвідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 20.11.1998 року за № 21, видно, що Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр за організаційно-правовою формою юридичної особи господарювання зареєстровано, як «Державне підприємство». (а. с.126-129).

З відомостей Реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Форма № 4 «Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14.10.2011 року № 3178/5» про юридичну особу, ідентифікаційний код юридичної особи №05696963 заповненої та підписаної керівником підприємства 15.08.2012 року, посвідченої печаткою Державне підприємство Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр, а також дублікату свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 20.11.1998 року за № 21, видно, що Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр за організаційно-правовою формою юридичної особи зареєстровано, як Державне підприємство Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр . (а. с.188-189).

15.08.2012 року на підставі реєстраційної картки з ЄДР, заповненої представником підприємства в ЄДРПОУ щодо організаційно-правової форми господарювання «Державне підприємство» значиться, як Державне підприємство Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр, та видана Довідка АБ № 404247 ЄДРПОУ про те, Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр ідентифікаційний код 05696963 за організаційно правовою формою КОПФГ - 140 зареєстровано, як Державне підприємство. (а. с. 22, 28-29).

Колегія суддів встановила, що згідно заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань «Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 06 січня 2016 року № 15/5» відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи № 05696963 заповненої та підписаної керівником підприємства від 15.04.2016 року, дублікату свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 20.11.1998 року за № 21, наказу № 11-С від 13 квітня 2016 року, наказу № 139-ЛС від 13 квітня 2016 року про призначення во., т.в.о. керівника Державного підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» ОСОБА_7 видно, що Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр за організаційно-правовою формою юридичної особи, ідентифікаційним кодом юридичної особи № 05696963 зареєстровано, як Державне підприємство Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр . (а.с.157-162).

Натомість, відповідно до заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань «Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 06 січня 2016 року № 15/5» відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи № 05696963 надрукованої та підписаної керівником підприємства від 27.07.2016 року, дублікату свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 20.11.1998 року за № 21, наказу № 325-п від 25 липня 2016 року про призначення керівника - директора Державного підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» ОСОБА_8 видно, що Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр за організаційно-правовою формою юридичної особи, ідентифікаційним кодом юридичної особи № 05696963 зареєстровано, як Державне підприємство Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр . (а. с.166-176).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, керувався тим, що позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних доказів, як передбачено КАС України про те, що станом на 2000 рік та на день розгляду справи позивачем були дотримані вимоги, які передбачені статтями 116,117 Господарського кодексу України, Законом України "Про іноземні інвестиції", Закону України "Про режим іноземного інвестування" від 19.03.1996 року, які б дали підстави з врахуванням вимог законів внести відповідні записи, зокрема, такі як: виправлення, скасування записів, перереєстрацію та реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державного підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр», як іноземне підприємство «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр».

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. № 755-IV (далі - Закон № 755- IV) та іншими Законами.

Положеннями статті 3 Закону № 755- IV визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до статті 4 Закону № 755- IV державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; врегулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; державної реєстрації за заявницьким принципом; єдності методології державної реєстрації; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Слід зазначити, що державна реєстрація проводиться незалежно від місця знаходження юридичної чи фізичної особи в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, крім державної реєстрації на підставі документів, поданих в електронній формі, що проводиться незалежно від місця знаходження юридичної чи фізичної особи в межах України.

За рішенням Міністерства юстиції України державна реєстрація на підставі документів, поданих у паперовій формі, може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених в абзаці першому цієї частини.

Крім того, у разі виділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація юридичних осіб, утворених у результаті виділу, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника. Виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника.

Злиття юридичних осіб, здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Злиття вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Перетворення юридичних осіб, здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

У випадку поділу юридичних осіб, здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу. Поділ вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу.

Приєднання юридичних осіб, здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. При цьому, представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності підлягають реєстрації в порядку, визначеному Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону № 755- IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати вимогам, визначеним ст. 15 Закону № 755- IV .

Колегія суддів, визначаючись щодо законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції рішення, вважає за необхідне зазначити таке.

Встановлено, що форми заяв про державну реєстрацію затверджуються Міністерством юстиції України.

Статтею 16 Закону № 755- IV закріплено, що найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ) та назву.

Організаційно-правова форма юридичної особи визначається відповідно до класифікації організаційно-правових форм господарювання, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері технічного регулювання.

Назва юридичної особи може складатися з власної назви юридичної особи, а також містити інформацію про мету діяльності, вид, спосіб утворення, залежність юридичної особи та інші відомості згідно з вимогами до найменування окремих організаційно-правових форм юридичних осіб, установленими Цивільним, Господарським кодексами України та цим Законом.

Слід зазначити, що найменування юридичної особи не може бути тотожним найменуванню іншої юридичної особи (крім органів місцевого самоврядування). У найменуванні юридичних осіб забороняється використовувати: повне чи скорочене найменування державних органів або органів місцевого самоврядування, або похідні від цих найменувань, або історичні державні найменування, перелік яких установлює Кабінет Міністрів України, - у найменуваннях юридичних осіб приватного права; символіку комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, заборона використання яких встановлена Законом України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки"; терміни, абревіатури, похідні терміни, заборона використання яких передбачена законом.

Для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються відповідні документи , визначені ч. 4 ст. 17 Закону № 755- IV.

Державна реєстрація та інші реєстраційні дії, відповідно до статті 25 Закону № 755- IV, проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов'язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження рішення суду, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

При цьому, порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об'єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі). Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставлянням підпису та печатки державного реєстратора.

Відтак, суб'єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті: 1) звертається до суду за роз'ясненням судового рішення - у разі якщо судове рішення є незрозумілим для суб'єкта державної реєстрації; 2) повідомляє суд або державну виконавчу службу про неможливість виконання рішення із зазначенням підстав - у разі неможливості виконання судового рішення; 3) проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини); 4) формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці.

Статтею 32 Закону № 755- IV встановлено, що у випадку виявлення у відомостях Єдиного державного реєстру помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки), допущеної суб'єктом державної реєстрації, заявник письмово в паперовій або електронній формі повідомляє про це суб'єкта державної реєстрації, який перевіряє відповідність відомостей Єдиного державного реєстру інформації, що міститься в документах, що стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, суб'єкт державної реєстрації безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення.

Судова колегія, звертає увагу на те, що виправлення помилки у відомостях Єдиного державного реєстру, допущеної не з вини суб'єкта державної реєстрації, здійснюється за плату, розмір якої встановлений цим Законом. У разі виявлення суб'єктом державної реєстрації помилки, допущеної у відомостях Єдиного державного реєстру, він в одноденний строк безоплатно виправляє допущену помилку та письмово повідомляє про це заявника. Виправлення помилок, допущених у відомостях Єдиного державного реєстру внаслідок наявності помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Виправлення помилок у відомостях Єдиного державного реєстру може здійснюватися також на підставі судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Закону № 755- IV у разі якщо під час прийому документів для державної реєстрації або проведення реєстраційних дій у суб'єкта державної реєстрації, державного реєстратора виникає сумнів щодо справжності поданих документів, вони негайно повідомляють про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів.

Повідомлення правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів не є підставою для зупинення розгляду документів або відмови у державній реєстрації.

Разом з тим, у випадку виявлення державним реєстратором невідповідності законодавству проведеної реєстраційної дії державний реєстратор зобов'язаний повідомити про це юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, або фізичну особу - підприємця, стосовно яких проведено реєстраційну дію, для подачі державному реєстратору документів, передбачених цим Законом, або звернення до суду для вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про підприємництво» від 07.02.1991 р. № 698-XII (діяв на час державної реєстрації державного підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр» (далі - Закон № 698-XII) визначено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Створення (заснування) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, а також володіння корпоративними правами не є підприємницькою діяльністю, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно статті 2 Закону № 698-XII найменування суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи повинне містити відомості про його організаційно-правову форму та назву. У найменуванні суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи забороняється використання повних або скорочених найменувань органів державної влади, органів місцевого самоврядування та похідних від цих найменувань, а також найменувань, тотожних найменуванню іншого суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи чи об'єднання громадян, внесених до відповідних реєстрів.

Статтею 8 Закону №698-XII передбачено, що державна реєстрація суб'єктів підприємницької діяльності, крім об'єднань юридичних осіб, що здійснюють свою діяльність в Україні на умовах угод про розподіл продукції, проводиться у виконавчому комітеті міської, районної в місті ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації (далі - органи державної реєстрації) за місцезнаходженням або місцем проживання даного суб'єкта, якщо інше не передбачено законом. Забороняється реєстрація суб'єктів підприємницької діяльності, найменування яких суперечать вимогам частини третьої статті 2 цього Закону. Відомості про зареєстровані суб'єкти підприємницької діяльності вносяться до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності. Порядок його ведення визначається Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено ст. 16 Закону № 698-XII іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють підприємницьку діяльність на території України, на її континентальному шельфі та у виключній (морській) економічній зоні користуються такими ж правами і несуть такі ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не випливає з Конституції України, цього Закону та інших законодавчих актів України. Особливості здійснення підприємницької діяльності на території України, на її континентальному шельфі та у виключній (морській) економічній зоні іноземними юридичними особами визначаються законодавчими актами України.

Статтею 116 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV (далі - ГК України) підприємство, створене відповідно до вимог цього Кодексу, в статутному капіталі якого не менш як десять відсотків становить іноземна інвестиція, визнається підприємством з іноземними інвестиціями. Підприємство набуває статусу підприємства з іноземними інвестиціями з дня зарахування іноземної інвестиції на його баланс.

Крім того, іноземною інвестицією є цінності, що вкладаються іноземними інвесторами в об'єкти інвестиційної діяльності відповідно до законодавства України з метою отримання прибутку або досягнення соціального ефекту. Іноземні інвестиції можуть вкладатися в об'єкти, інвестування в які не заборонено законами України. Підприємства з іноземними інвестиціями мають право бути засновниками дочірніх підприємств, створювати філії і представництва на території України і за її межами з додержанням вимог законодавства України та законодавства відповідних держав.

Законом можуть бути визначені галузі господарювання та/або території, в яких встановлюється загальний розмір участі іноземного інвестора, а також території, на яких діяльність підприємств з іноземними інвестиціями обмежується або забороняється, виходячи з вимог забезпечення національної безпеки. Правовий статус і порядок діяльності підприємств з іноземними інвестиціями визначаються цим Кодексом, законом про режим іноземного інвестування в Україні, іншими законодавчими актами.

Одночасно, слід вказати на те, що статтею 117 ГК України іноземним підприємством є унітарне або корпоративне підприємство, створене за законодавством України, що діє виключно на основі власності іноземців або іноземних юридичних осіб, або діюче підприємство, придбане повністю у власність цих осіб. Іноземні підприємства не можуть створюватися в галузях, визначених законом, що мають стратегічне значення для безпеки держави. Діяльність філій, представництв та інших відокремлених підрозділів підприємств, утворених за законодавством інших держав, здійснюється на території України відповідно до законодавства України. Умови і порядок створення, вимоги до організації та діяльності іноземних підприємств визначаються цим Кодексом, законом про режим іноземного інвестування, іншими законами.

Закон України «Про іноземні інвестиції» від 13.03.1992 року № 2198-XII (закон введено в дію з 31.березня 1992 року, діяв на момент державної реєстрації державного підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр») (далі - Закон № 2198-XII) виходячи з цілей, принципів та положень законів України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та "Про інвестиційну діяльність" визначає особливості режиму іноземних інвестицій на території України.

Статтею 2 Закону № 2198-XII визначено, що дія цього Закону поширюється виключно на іноземних інвесторів, підприємства з іноземними інвестиціями, в яких частка іноземного інвестора становить не менш як 20 відсотків оголошеного статутного капіталу або не менш як 100 тисяч доларів США. Дія цього Закону не поширюється на іноземні інвестиції, які здійснюються у радянських карбованцях, платіжних документах у карбованцях, цінних паперах у карбованцях і які при цьому мають походження з інших держав, та іноземні інвестиції у формі товарів, які мають походження з держав, на території яких діє радянський карбованець, за винятком товарів, які є високоліквідними цінностями на світових ринках. Режим зазначених у цій частині іноземних інвестицій визначається загальним законодавством України про інвестиційну діяльність, якщо інше не передбачено міжнародними угодами України.

Стаття 3 Закону № 2198-XII передбачає, що іноземні інвестори мають право здійснювати інвестиції на території України у вигляді: а) іноземної валюти, інших валютних цінностей; валюти, діючої на території України; б) будь-якого рухомого і нерухомого майна (будівель, споруд, обладнання та інших матеріальних цінностей) та будь-яких пов'язаних з ним майнових прав; в) акцій, облігацій та інших цінних паперів або будь-яких інших форм участі в підприємстві; г) грошових вимог та права вимоги про виконання договірних зобов'язань, які мають вартість; д) будь-яких прав інтелектуальної власності, які мають вартість, включаючи авторські права, права на винаходи, торгові знаки (товарні знаки і знаки обслуговування), фірмові найменування, промислові зразки, ноу-хау та інші; е) права на здійснення господарської діяльності, включаючи права на розвідування, розроблення, видобування або експлуатацію природних ресурсів, надані за законодавством або за договором; є) платних послуг; ж) інших видів інвестицій, не заборонених законами України. При цьому, заборона та/або обмеження будь-яких видів іноземних інвестицій може здійснюватись тільки за законами України у прямій та виключній формі.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2198-XII іноземні інвестори мають право здійснювати всі види інвестицій, перелічені у статті 3 цього Закону, в таких формах: а) часткової участі у підприємствах, що організуються спільно з українськими юридичними і фізичними особами, або придбання частки у діючих підприємствах; б) створення підприємств, що повністю належать іноземним інвесторам, філій та інших структурних одиниць іноземних юридичних осіб або придбання у повну власність діючих підприємств; в) придбання прямо не забороненого законами України нерухомого чи рухомого майна, включаючи будинки, квартири, приміщення, обладнання, транспортні засоби та інші об'єкти власності, шляхом прямого одержання майна та майнових комплексів або у формі акцій, облігацій та інших цінних паперів; г) придбання самостійно або за участю українських юридичних чи фізичних осіб прав користування землею та концесій на використання природних ресурсів на території України; д) придбання інших майнових прав; е) в інших формах здійснення інвестицій, зокрема на основі угод з суб'єктами господарської діяльності України, які прямо та виключно не заборонені чинними законами України. Заборона та/або обмеження будь-яких форм здійснення іноземних інвестицій може відбуватися тільки за законами України у прямій та виключній формі.

Статтею 5 Закону № 2198-XII передбачено, що оцінка іноземних інвестицій, включаючи внески до статутного фонду підприємств з іноземними інвестиціями, здійснюється за бажанням іноземного інвестора в іноземній вільно конвертованій валюті або у валюті, що діє на території України. Оцінка іноземних інвестицій, включаючи внески до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, здійснюється за домовленістю сторін (учасників) на базі цін міжнародних ринків.

Перерахування сум в іноземній валюті у валюту, що діє на території України, здійснюється щодо іноземних інвестицій, включаючи внески до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями, за курсом, що встановлюється за домовленістю сторін (учасників), але не нижче того, який діє на території України до іноземних валют і який встановлюється Національним банком України.

Згідно ст. 6 Закону № 2198-XII відносини, пов'язані з іноземними інвестиціями в Україні, регулюються цим Законом, а також іншими чинними на території України законодавчими актами і міжнародними договорами за участю України. Якщо міжнародним договором, чинним для України, встановлено інші правила, ніж ті, що є в законодавчих актах України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Напрями державної політики в галузі іноземних інвестицій та державні програми заохочення іноземних інвестицій розробляє Кабінет Міністрів України спільно з Національним банком України і затверджує Верховна Рада України, що узгоджується ст. 7 Закону № 2198-XII.

Відповідно до статті 20 Закону № 2198-XII на території України підприємства з іноземними інвестиціями створюються і діють у формах, передбачених чинним законодавством України.

Як визначено статтею 21 Закону № 2198-XII підприємство з іноземними інвестиціями може бути створено або шляхом його заснування, або в результаті придбання іноземним інвестором частки участі (паю, акцій) у раніше заснованому підприємстві без іноземних інвестицій, або шляхом придбання такого підприємства повністю. Підприємство з іноземними інвестиціями створюється у порядку, передбаченому чинним на території України законодавством. Придбання іноземним інвестором частки участі (паю, акцій) у раніше створеному підприємстві без іноземних інвестицій, а також придбання такого підприємства цілком здійснюється згідно з порядком, передбаченим законодавством, що діє на території України, з урахуванням доповнень, встановлених цим Законом.

Відповідно до статті 22 Закону № 2198-XII установчі документи новостворюваних підприємств з іноземними інвестиціями мають містити відомості, передбачені чинним законодавством України для відповідних організаційно-правових форм підприємств, а також відомості про державну належність їх учасників (засновників). При цьому, згідно статті 23 Закону № 2198-XII державна реєстрація підприємств з іноземними інвестиціями здійснюється у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до статті 24 Закону № 2198-XII підприємство з іноземними інвестиціями може здійснювати будь-які види діяльності, які відповідають цілям, передбаченим у статуті підприємства, за винятком заборонених чинними на території України законами.

Суд враховує, що статтею 16 Закону України «Про режим іноземного інвестування» від 19.03.1996 року № 93/96-ВР (далі - Закон № 93/96 (Закон введено в дію з дня опублікування - 25 квітня 1996 року) передбачено, що на території України підприємства з іноземними інвестиціями створюються і діють у формах, передбачених законодавством України. Відповідно до статті 17 Закону № 93/96 установчі документи підприємств з іноземними інвестиціями повинні містити відомості, передбачені законодавством України для відповідних організаційно-правових форм підприємств, а також відомості про державну належність їх засновників (учасників).

Статтею 2 Закону № 93/96 встановлено, що іноземні інвестиції можуть здійснюватися у вигляді: іноземної валюти, що визнається конвертованою Національним банком України; валюти України - відповідно до законодавства України; будь-якого рухомого і нерухомого майна та пов'язаних з ним майнових прав; акцій, облігацій, інших цінних паперів, а також корпоративних прав (прав власності на частку (пай) у статутному капіталі юридичної особи, створеної відповідно до законодавства України або законодавства інших країн), виражених у конвертованій валюті; грошових вимог та права на вимоги виконання договірних зобов'язань, які гарантовані першокласними банками і мають вартість у конвертованій валюті, підтверджену згідно з законами (процедурами) країни інвестора або міжнародними торговельними звичаями; будь-яких прав інтелектуальної власності, вартість яких у конвертованій валюті підтверджена згідно з законами (процедурами) країни інвестора або міжнародними торговельними звичаями, а також підтверджена експертною оцінкою в Україні, включаючи легалізовані на території України авторські права, права на винаходи, корисні моделі, промислові зразки, знаки для товарів і послуг, ноу-хау тощо; прав на здійснення господарської діяльності, включаючи права на користування надрами та використання природних ресурсів, наданих відповідно до законодавства або договорів, вартість яких у конвертованій валюті підтверджена згідно з законами (процедурами) країни інвестора або міжнародними торговельними звичаями; інших цінностей відповідно до законодавства України.

Відтак, ст. 3 Закону № 93/96 передбачено, що іноземні інвестиції можуть здійснюватися у таких формах: часткової участі у підприємствах, що створюються спільно з українськими юридичними і фізичними особами, або придбання частки діючих підприємств; створення підприємств, що повністю належать іноземним інвесторам, філій та інших відокремлених підрозділів іноземних юридичних осіб або придбання у власність діючих підприємств повністю; придбання не забороненого законами України нерухомого чи рухомого майна, включаючи будинки, квартири, приміщення, обладнання, транспортні засоби та інші об'єкти власності, шляхом прямого одержання майна та майнових комплексів або у вигляді акцій, облігацій та інших цінних паперів; придбання самостійно або за участю українських юридичних або фізичних осіб прав на користування землею та використання природних ресурсів на території України; придбання інших майнових прав; господарської (підприємницької) діяльності на основі угод про розподіл продукції; в інших формах, які не заборонені законами України, в тому числі без створення юридичної особи на підставі договорів із суб'єктами господарської діяльності України.

Слід вказати на те, що іноземні інвестиції можуть вкладатися в будь-які об'єкти, інвестування в які не заборонено законами України (стаття 4 Закону № 93/96). Статтею 5 Закону № 93/96 встановлено, що іноземні інвестиції та інвестиції українських партнерів, включаючи внески до статутного капіталу підприємств, оцінюються в іноземній конвертованій валюті та у валюті України за домовленістю сторін на основі цін міжнародних ринків або ринку України.

Таким чином перерахування інвестиційних сум в іноземній валюті у валюту України здійснюється за офіційним курсом валюти України, визначеним Національним банком України. При реінвестиціях прибутку, доходу та інших коштів, одержаних у валюті України внаслідок здійснення іноземних інвестицій, перерахування інвестиційних сум провадиться за офіційним курсом валюти України, визначеним Національним банком України на дату фактичного здійснення реінвестицій.

З огляду на матеріали, на підставі яких приймалося оскаржуване рішення та з урахуванням досліджених судом письмових доказів - матеріалів реєстраційної справи Державного підприємства - Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр, системного аналізу Законів, нормативно правових актів встановлено, що директор Державного підприємства Чернівецького гравійно-піщаного кар'єру 10.11.2017 року звернувся з заявою, яка викладена в довільній формі, до відповідача, в якій просив виправити помилку щодо організаційно правової форми підприємства «Державне підприємство» на «Підприємство з іноземними інвестиціями» (інша форма).

28.11.2017 року відповідач листом № 176 надав відповідь на звернення позивача, в якій зазначив, що Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр () зареєстрований рішенням Кіцманської районної ради народних депутатів № 54/3 від 12.02.1992 року. Дане підприємство зареєстровано за № 21 в журналі обліку реєстраційних справ 3 «Державні підприємства». На підставі поданих документів, 10 серпня 1998 року Кіцманською районною державною адміністрацією зареєстровано статут Державного підприємства - Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр (нова редакція). 20.11.1998 року керівником підприємства отримано дублікат свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр, де організаційно-правова форма - Державне підприємство. Згідно класифікатора організаційно-правова форма «підприємство з іноземними інвестиціями» відсутня.

Так, відповідач зазначив, що позивачу для зміни організаційно-правової форми підприємства потрібно провести реорганізацію шляхом перетворення та подати реєстратору документи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755-IV.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції стосовно зазначених доказів, у яких відповідач у межах наданих йому повноважень та у визначений Законом строк розглянув та надав відповідь з урахуванням вимог Закону України "Про звернення громадян" .

Що стосується звернення позивача до відповідача із заявою про виправлення помилки, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив, що позивач звертався до державних реєстраторів із заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань «Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 06 січня 2016 року № 15/5» відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи № 05696963 заповненої та підписаної керівником підприємства від 15.04.2016 року та заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань «Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 06 січня 2016 року № 15/5» відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи № 05696963 надрукованої та підписаної керівником підприємства від 27.07.2016 року. В даному випадку встановлено, що Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр за організаційно-правовою формою юридичної особи, ідентифікаційним кодом юридичної особи № 05696963 зареєстровано, як Державне підприємство Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр.

Стосовно зазначення позивачем вимоги про реєстрацію (виправлення, скасування запису) Державного підприємства Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр, як "Підприємства з іноземними інвестиціями" судова колегія погоджується з твердженням суду першої інстанції, що позивач, представник позивача не надали суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як передбачено КАС України про те, що станом на день реєстрації підприємства, а також станом на 2000 рік та на день розгляду справи позивачем були дотриманні вимоги, які передбачені статтями 116, 117 Господарського кодексу України, статей 2, 3, 4, 5, 6, 7, 20, 21, 22, 23, 24 Закон України «Про іноземні інвестиції» (діяв на момент державної реєстрації державного підприємства «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр»), статей 2, 3,4,5, 16, 17 Закону України «Про режим іноземного інвестування" від 19.03.1996 року, які б давали підставу з врахуванням вимог Законів внести відповідні записи, зокрема, такі як, виправлення, скасування записів, переєрестрацію та реєстрація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Державного підприємства Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр, як Іноземне підприємство «Чернівецький гравійно-піщаний кар'єр».

Крім того позивач із відповідними заявами про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань «Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 06 січня 2016 року № 15/5», як передбачено статтями 14, 15, 16, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» до відповідача, не звертався.

Разом з тим позивач, в додаток до заяв, як відповідачу, так і судам не надав належних доказів - матеріалів, які визначені статтями 116, 117 Господарського кодексу України, статтями 2, 3,4,5, 16, 17 Закону України «Про режим іноземного інвестування» від 19.03.1996 року необхідних щодо переєрестрації, реєстрація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Державного підприємства Чернівецький гравійно-піщанний кар'єр, як Іноземне підприємство «Чернівецький гравійно піщаний кар'єр».

Аналізуючи вищенаведені норми, варто зробити висновок, що суд першої інстанції вірно встановив дії відповідача як правомірні та такі, які відповідають вимогам чинного законодавства, тому, з урахуванням встановлених обставин та досліджених письмових доказів, адміністративний позов не підлягав задоволенню.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав належних доказів, які б вказували на протиправність дій позивача - невідповідність наданих бухгалтерських документів та правомірність прийнятого рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернівецького гравійно-піщаного кар'єру залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 квітня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Мацький Є.М. Капустинський М.М.