Справа № 826/12307/17
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьмишиної О.М., суддів Костюк Л.О. та Пилипенко О.Є., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Білгі» до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.09.2017 р. № ,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.03.2018 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2019 р. апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги. Судом було визнано необґрунтованим клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому йому було надано строк для подачі додаткових обґрунтувань, які б підтвердили поважність причин попуску строку звернення на апеляційне оскарження.

До суду 10.04.2019 р. за вх. № 13455 від апелянта надійшло клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення із апеляційною скаргою. Обґрунтовуючи поважність строку звернення до суду апелянт зазначає, що у відповідача були відсутні кошти на рахунку для сплати судового збору.

Ознайомившись із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду м.Києва прийнято 28.03.2018 р. Повний текст рішення складено та підписано 13.04.2018 р. Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 037, відповідачем отримано оскаржуване рішення 03.04.2018 р.

02.05.2018 р. відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, яка ухвалою від 23.05.2018 р. була залишена без руху. В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2018 р. клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги задоволено. Продовжено Головному управлінню ДФС у м.Києві строк на усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 р. по даній справі, на десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 р. апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві повернуто апелянту. У задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено.

В подальшому, апелянт звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду 06.03.2019 р. із апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів справи, сума судового збору за подання апеляційної скарги складає 2 513,65 грн. В матеріалах справи наявні службові записки від 11.06.2018 р. № 5762/26-15-10-03-34, від 11.06.2018 р. № 402/26-15-05-03-31 щодо необхідності сплати судового збору у розмірі 2 513,65 грн. у справі № 826/12307/17.

Окрім того, в матеріалах справи наявні повідомлення та листи Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві про необхідність виконання зобов'язань щодо сплати коштів за виконавчими документами, де боржником є відповідач. У вказаних повідомленнях міститься застереження, що у разі невиконання відповідачем своїх зобов'язань, стягнення коштів буде здійснено в безспірному порядку.

Натомість, матеріали справи не містять доказів блокування рахунків апелянта, що, як він зазначає, унеможливило своєчасну сплату судового збору у розмірі 2 513,65 грн. та/або доказів відсутності коштів на його рахунках.

Виходячи із наведеного, слід дійти висновку, що з червня 2018 року апелянтом не вчинялися активні дії щодо сплати судового збору до моменту подачі апеляційної скарги - 06.03.2019 р., доказів, які б підтвердили поважність пропуску строку на апеляційне оскарженння ним не надано.

Отже, наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим рішенням суду першої інстанції, можуть скористатися правом його оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв'язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Разом з тим, у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження податковим органом не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об'єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення, а саме з червня 2018 року до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в найкоротші строки.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на непідтвердження його належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору протягом вказаного строку. При цьому обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб'єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 299, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Білгі» до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.09.2017 р. № , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є. Пилипенко