Справа № 804/2073/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 804/2073/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Суховарова А.В., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю представника позивача - Присенко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі

апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК-ЕНЕРГЕТИКА"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року в адміністративній справі №804/2073/17 (головуючий суддя у 1 інстанції Сліпець Н.Є., повний текст постанови складено 21.01.2019 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК-ЕНЕРГЕТИКА"

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАК-ЕНЕРГЕТИКА" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 21.02.2017 року та № від 21.02.2017 року, винесених на підставі акту №55/121/33165522 від 02.02.2017 року камеральної перевірки про дотримання термінів сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки акту перевірки №55/121/33165522 від 02.02.2017 року є безпідставними, а відтак винесені на підставі цього акту перевірки спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дак-Енергетика" є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за №33165522, є платником податку на додану вартість та перебуває на обліку у Новомосковській ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

02.02.2017 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ та контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Новомосковської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області Петренко М.В., прикомандированою до ГУ ДФС у Дніпропетровській області відповідно до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області №146 від 16.01.2017 року "Про прикомандирування працівників ДПІ", на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19.1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку дотримання термінів сплати податку на додану вартість згідно: уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 18.02.2016 року №, уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 18.02.2015 року №, уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.05.2016 року №, податкової декларації з податку на додану вартість від 18.10.2016 року № за вересень 2016 року, податкової декларації з податку на додану вартість від 18.11.2015 року № за жовтень 2015 року, податкової декларації з податку на додану вартість від 20.09.2016 року № за серпень 2016 року, податкової декларації з податку на додану вартість від 20.12.2016 року № за листопад 2016 року, податкової декларації з податку на додану вартість від 22.12.2015 року № за жовтень 2015 року, за результатами якої складено акт №55/121/33165522, яким встановлено порушення п. 50.1 ст. 50 розділу ІІ Податкового кодексу України, п. 57.1 ст. 57 розділу ІІ Податкового кодексу України, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність платника п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, а саме:

- за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 199 385,00 грн. до 30 календарних днів, зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу, а саме 19 938,50 грн.;

- за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 1 533 246,35 грн. більше 30 календарних днів, зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу, а саме 306 649,27 грн.

На підставі акту перевірки №55/121/33165522 від 02.02.2017 року, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2017 року, яким до позивача за затримку на 25 календарних днів сплати грошового зобов'язання у сумі 199 385,00 грн. застосовано штраф у розмірі 10%, що становить 19 938,50 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2017 року, яким до позивача за затримку на 421, 403, 393, 391, 341, 249, 116, 86 календарних днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1 533 246,35 грн. застосовано штраф у розмірі 20%, що становить 306 649,27 грн.

Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

За змістом ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган державної податкової служби самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Отже Податковим кодексом України встановлено обов'язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу.

За змістом ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 111.1 ст. 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова, адміністративна, кримінальна.

За приписами п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, податкове законодавство пов'язує право податкового органу нарахувати штраф за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання лише із фактом такого порушення, і не залежить від способу, в який здійснювалось погашення податкового боргу.

Так, з інтегрованої картки платника податків станом на 30.11.2015 року за позивачем обліковується податковий борг за минулі періоди, що виник у зв'язку із несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначених в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2015 року від 18.11.2015 року №923620294 (погашено 27.12.2016 року згідно платіжного доручення №9130665 від 26.12.2016 року), податковій декларації з ПДВ за жовтень 2015 року від 18.11.2015 року №923620294 (погашено 24.01.2017 року згідно платіжного доручення №9516142 від 23.01.2017 року), уточнюючому розрахунку від 18.12.2015 року № (погашено 24.01.2017 року згідно платіжного доручення №9516142 від 23.01.2017 року на суму 2 001 820,00 грн.), податковій декларації з ПДВ за листопад 2015 року від 22.12.2015 року № (погашено 24.01.2017 року згідно платіжного доручення №9516142 від 23.01.2017 року на суму 2 001 820,00 грн.), уточнюючому розрахунку від 18.02.2016 року №901935714 (погашено 24.01.2017 року згідно платіжного доручення №9516142 від 23.01.2017 року на суму 2 001 820,00 грн.), уточнюючому розрахунку від 20.05.2016 року №9 (погашено 24.01.2017 року згідно платіжного доручення №9516142 від 23.01.2017 року на суму 2 001 820,00 грн.), податковій декларації з ПДВ за серпень 2016 року від 20.09.2016 року № (погашено 24.01.2017 року згідно платіжного доручення №9516142 від 23.01.2017 року на суму 2 001 820,00 грн.), податковій декларації з ПДВ за вересень 2016 року від 18.10.2016 року № (погашено 24.01.2017 року згідно платіжного доручення №9516142 від 23.01.2017 року на суму 2 001 820,00 грн.), податковій декларації з ПДВ за листопад 2016 року від 20.12.2016 року № (погашено 24.01.2017 року згідно платіжного доручення №9516142 від 23.01.2017 року на суму 2 001 820,00 грн.).

Факт наявності боргу не заперечувався представником позивача та підтверджений матеріалами справи.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у зв'язку із наявністю зазначеного у позивача боргу, відповідачем усі платежі, які надходили від позивача, було правильно направлено на погашення боргу за минулі періоди відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України незалежно від призначення, визначеного у платіжних дорученнях.

Аналогічну позицію щодо застосування положень статей 87 та 126 Податкового Кодексу України викладено в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №808/2290/17.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК-ЕНЕРГЕТИКА"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року в адміністративній справі №804/2073/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК-ЕНЕРГЕТИКА" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року в адміністративній справі №804/2073/17 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10 квітня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 15 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя А.В. Суховаров