Справа № 813/3114/18
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 рокуЛьвів№857/486/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача Цимбора Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі №813/3114/18 (головуючий суддя Сакалош В.М. проголошене о 14:20 год. у м. Львові повний текст складений 22.11.2018р.) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірною відмову, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірною відмову, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її чоловік, ОСОБА_4, отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 9.04.1992 року та його пенсія помісячно становила 3326 грн. 87 коп. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Демократичній Республіці Конго, про що Посольством України в Королівстві Марокко видано 14 березня 2017 року свідоцтво про смерть НОМЕР_1. Про смерть свого чоловіка позивачка дізналася не відразу, скільки владою Демократичної Республіки Конго проводилося розслідування причини, від чого загинув її чоловік. Виплата пенсії ОСОБА_4 була призупинена Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області з червня 2015 року по час смерті, що підтверджується листом управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, скільки відповідно до Договору №70/708 від 17 серпня 2009 року, укладеного між Пенсійним фондом України та ВАТ «Ощадний банк України» пенсії одержуються за довіреністю не більше одного року. 06.10.2017 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії чоловіка ОСОБА_4 19.01.2018 позивачка отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1766/С-20/12.03-06 від 04.01.2018, в якому зазначено, що оскільки звернення за виплатою пенсії надійшло пізніше 6 місяців після смерті ОСОБА_4, то підстави для виплати недоотриманої пенсії відсутні.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_3. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_4 за період з 01.06.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружині ОСОБА_3 у розмірі 66108, 13 грн., визнавши поважними причини пропущення ОСОБА_3 строку на звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за одержанням недоотриманої пенсії військового пенсіонера ОСОБА_4.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що із рішенням суду першої інстанції не погоджується з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, невірного встановлення обставин у справ. Зазначає, що управлінням листом від 04.01.2018 року №1766/С-20/12.03-06 проінформовано позивачку про відсутність підстав для виплати недоотриманої пенсії її чоловіка, оскільки, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач звернулася із заявою про виплату недоотриманої пенсії 06.10.2017 року, тобто пізніше 6 місяців після смерті чоловіка. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задоволенні позову відмовити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, надав пояснення аналогічні наведені у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що з довідки №8651 від 13.07.2015, чоловік позивачки, ОСОБА_4, отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 9.04.1992 року та його пенсія помісячно становила 3326 грн. 87 коп.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Посольством України в Королівстві Марокко 14.03.2017, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Демократичній Республіці Конго.

Як вбачається з листа управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, виплата пенсії ОСОБА_4 призупинена, скільки відповідно до Договору №70/708 від 17 серпня 2009 року, укладеного між Пенсійним фондом України та ВАТ «Ощадний банк України» пенсії одержуються за довіреністю не більше одного року.

У березні 2017 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бродівського нотаріального округу про відкриття спадщини.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №49169944 від 20.09.2017, спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_3.

06.10.2017 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії чоловіка ОСОБА_4.

03.11.2017 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом за №1766/С-20 повідомило позивачку, що ними зроблено запит до Пенсійного фонду України та після надходження відповіді її буде повідомлено додатково.

Листом №1766/С-20/12.03-06 від 04.01.2018 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що оскільки звернення ОСОБА_3 за виплатою пенсії надійшло пізніше 6 місяців після смерті ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1), то підстави для виплати недоотриманої пенсії відсутні.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що дії відповідача з відмови у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_3 є протиправними, оскільки не відповідають нормам чинного законодавства.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, проте абзац третій резолютивної частини слід змінити з наступних підстав.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст. 61 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім'ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім'ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім'ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

В разі смерті пенсіонера членам його сім'ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п'ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, ОСОБА_4, що отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Демократичній Республіці Конго.

У березні 2017 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бродівського нотаріального округу про відкриття спадщини.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №49169944 від 20.09.2017, спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_3.

06.10.2017 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії чоловіка ОСОБА_4.

Зі встановлених обставин слідує та не заперечується позивачкою, що вона пропустила шестимісячний термін звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за виплатою недоотриманої пенсії її чоловіка.

Крім того, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, позивачка покликається на те, що є особою пенсійного віку, в 2017 році після смерті чоловіка часто хворіла, про що свідчать медичні документи.

Оцінюючи причини пропуску позивачем шестимісячного строку звернення із заявою про виплату пенсії, суд враховує те, що свідоцтво НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, було видано Посольством України в Королівстві Марокко 14 березня 2017 року і отримане позивачкою 29.03.2018. Крім цього, з пояснень позивачки встановлено, що тіло ОСОБА_4 привезли в Україну 07 травня 2017 року та поховано 08 травня 2017 року, тобто з часу смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) до його поховання в Україні пройшло майже три з половиною місяці.

Зазначені обставини зумовили пропущення ОСОБА_3 строку звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за виплатою недоотриманої пенсії її чоловіка, та, на переконання суду, є поважними.

Таким чином, враховуючи право позивачки на отримання недоодержаної пенсії її чоловіка та поважність причин пропуску нею строку на звернення з відповідною заявою до Пенсійного фонду, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_4, за період з 01.06.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружині ОСОБА_3.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті недонарахованої пенсії, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Відповідно до п.3 і п.8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача з відмови у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_4 його дружині ОСОБА_3 є протиправними, оскільки не відповідають зазначеним критеріям правомірності.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що суд першої інстанції не вправі визначати конкретні суми недоотриманої пенсії, які слід виплатити позивачу, як це вказано в позовній заяві, оскільки відповідно до законодавства обчислення таких сум, належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, тому суд не повноважний самостійно здійснювати обчислення сум недоотриманої пенсії, а лише вправі зобов'язати відповідача виплатити недоотриману пенсію відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміни абзацу третього резолютивної частини з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі №813/3114/18 - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_4 за період з 01.06.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружині ОСОБА_3, визнавши поважними причини пропущення ОСОБА_3 строку на звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за одержанням недоотриманої пенсії військового пенсіонера ОСОБА_4».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 12.04.2019р.