Справа № 814/662/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/662/18

Суддя першої інстанції: Мороз А.О.
Час та місце ухвалення судового рішення «---», м. Миколаїв
Повний текст судового рішення складений 05.06.2018р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.03.2018р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за недоотримане речове майно в розмірі 12573,96грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.06.2018р. позов задоволено частково; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 скласти довідку-розрахунок про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені ОСОБА_1 за період з 25.10.2006 р. по 01.11.2017 р., з урахуванням обставин викладених в рішенні; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю недоотриманої грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно на підставі довідки - розрахунку про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені ОСОБА_1 за період з 25.10.2006р. по 01.11.2017р., складеної з урахуванням обставин викладених в рішенні.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції, при вирішенні справи норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 25.10.2006р. по 01.11.2017р. ОСОБА_1 проходила військову службу у Збройних Силах України.

Наказом командира 79 окремої десантно-штурмової бригади від 20.09.2017 року позивача звільнено в запас згідно п. «б» ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). /а.с.14/

25.09.2017р. позивач звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про виплату грошової компенсації замість недоотриманого речового майна в період військової служби з 25.10.2006р. /а.с.33/

З 05.10.2017р. по 14.10.2017р. ОСОБА_1 перебувала у відпустці за сімейними обставинами. /а.с.35-36/

З 18.10.2017р. по 30.10.2017р. ОСОБА_1 перебувала у шпиталі. /а.с.37-38/

Відповідно до довідки-розрахунку №14 про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені в запас (у відставку) старшого солдата ОСОБА_1 , позивачу підлягало видачі 25 предметів на загальну суму 33078,93грн. /а.с.17/

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2017р. №156 позивач звільнена в запас за п. «б» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) з виключенням зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. /а.с.15/

В листопаді 2017 року військовою частиною НОМЕР_1 було виплачено позивачу компенсацію за недоотримане речове майно під час проходження військової служби в розмірі 33078,93грн. /а.с.6/

Не погоджуючись діями відповідача щодо виплати грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно в повному обсязі, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 3-5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року, встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, в редакції чинній на момент звільнення позивача з військової служби, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби, за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини та довідки про вартість речового майна.

Отже, компенсація за недоотримане речове майно під час проходження військової служби позивачу повинна вираховуватися від початку проходження військової служби до звільнення зі служби та виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, тобто за період з 25.10.2006р. по 01.11.2017р.

Крім того, з картки №663 обліку матеріальних засобів користування та довідки-розрахунку №14 про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені в запас (у відставку) старшого солдата ОСОБА_1 , а також з урахуванням норм забезпечення речовим майном військовослужбовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №1444 за період з 25.10.2016р. (чинної на час прийняття позивача на військову службу до 04.03.2016р.), наказом Міністерства оборони України від 01.12.2015р. №664 (чинним з 22.01.2016 р. по 17.06.2016 р.), наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 р. №232 (чинним з 01.11.2017 р. по день виключення позивача із списків особового складу військової частини) вбачається невідповідність кількості, та відсутність частини речового майна, яке повинно було бути враховане під час складання довідки-розрахунку та відповідно за недоотримання якого повинно було бути виплачено грошову компенсацію.

Так, згідно з рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи №(80)2 державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Відповідно до п. 5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.3.2016р. №178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Адже, складання розрахунку належить до виключної компетенції військової частини, тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про неможливість задоволення позову шляхом стягнення з відповідача 12573,96грн., оскільки суд не може підміняти функції інших органів в частині складення довідок-розрахунків та визначення до сплати сум грошових коштів.

На підставі викладеного, суд першої інстанції при вирішенні справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України та відстрочена апелянту, згідно з ст.133 КАС України, сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь Державної судової адміністрації України на рахунок №:0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, , судовий збір в розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім)грн. 20коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.