Справа № 403/169/19
Суддя: Годованець І. А.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №403/169/19
Провадження №2-а/403/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко Н. М.

з участю:

представника позивача Управління Державної Міграційної служби України в Кіровоградській області: Коваленко О.А.

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Державної Міграційної служби України в Кіровоградській області до ОСОБА_3, громадянина Азербайджанської Республіки, про примусове видворення за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачем Управлінням Державної Міграційної служби України в Кіровоградській області подано до суду позов до відповідача ОСОБА_3, громадянина Азербайджанської Республіки, про примусове видворення за межі України. Позовні вимоги мотивуються тим, що строк перебування іноземців в Україні встановлюється законодавством України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця, якщо ним не виконано в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення. У судовому засіданні представник позивача Управління Державної Міграційної служби України в Кіровоградській області Коваленко Олександр Анатолійович настоює на позовних вимогах до ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, так як ОСОБА_3, як іноземець, прибув на територію України 24 липня 2016 року до знайомих (друзів) за паспортним документом громадянина Азербайджанської Республіки. ОСОБА_3 протиправними діями порушено законодавство про правовий статус іноземців. Рішенням від 20 липня 2017 року визнано перебування ОСОБА_3 на території України таким, що суперечить вимогам законодавства України і на підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про його примусове повернення за межі України. ОСОБА_3 свідомо не виконав умови процедури повернення та не покинув територію України. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 визнав в повному обсязі позовні вимоги за адміністративним позовом Управління Державної Міграційної служби України в Кіровоградській області про примусове видворення за межі України, так як у липні 2017 року рішенням визнано його перебування на території України таким, що суперечить вимогам законодавства України про правовий статус іноземців і прийнято рішення про примусове повернення за межі України. Не виконав умови процедури повернення та не покинув територію України. Заслухавши учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ст.9 КАС України). Згідно ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов'язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України. Завідувачем Устинівського РС УДМС України в Кіровоградській області Коваленко Олександром Анатолійовичем під час перевірки легальності перебування на території України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3, як іноземець, прибув на територію України 24 липня 2016 року до знайомих (друзів) за паспортним документом громадянина Азербайджанської Республіки, НОМЕР_1, виданого 12 червня 2012 року (дійсного до 12 червня 2022 року) та проживав за адресою: АДРЕСА_1. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.72 КАС України). Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачає підстави для перебування іноземців на території України. Відповідно до ч.16 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України. За час перебування на території України відповідач ОСОБА_3 із відповідною заявою до ДМС України не звертався про продовження строку перебування в Україні, не подавав клопотання щодо набуття або прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, отримання посвідки на тимчасове проживання. 19 липня 2017 року завідувачем Устинівського РС УДМС України в Кіровоградській області Коваленко Олександром Анатолійовичем за порушення правил перебування в Україні у відношенні громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.203 КУпАП (протокол ПР МКВ №039158 від 19 липня 2017 року). Постановою завідувача Устинівського РС УДМС України в Кіровоградській області Коваленко Олександра Анатолійовича на громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 за ч.1 ст.203 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510.00 грн. ОСОБА_3 штраф на користь держави в сумі 510.00 грн. сплачено відповідно до квитанції за №13 від 19 липня 2017 року. Устинівським РС УДМС України в Кіровоградській області на підставі письмових документів встановлено обставини, при яких ОСОБА_3 порушено законодавство про правовий статус іноземців. Завідувачем Устинівського РС УДМС України в Кіровоградській області Коваленко Олександром Анатолійовичем визнано перебування ОСОБА_3 на території України таким, що суперечить вимогам законодавства України про правовий статус іноземців, і на підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 20 липня 2017 року прийнято рішення про його примусове повернення за межі України. ОСОБА_3 з цим рішенням ознайомлено 20 липня 2017 року. За обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон встановлено, що ОСОБА_3 свідомо не виконав умови процедури повернення та не покинув територію України (лист за №33/422 від 18 серпня 2017 року). Таким чином, громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 своїми діями порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та «Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України та транзитного проїзду через її територію». Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців. Таким чином, іноземець може бути примусово видворений за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Згідно чинного законодавства України особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода бо статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , тобто, іноземець не можуть бути примусово повернутий чи примусово видворений або виданий чи переданий до країн: де його життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де йому загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де його життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де йому загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Відповідач ОСОБА_3, відповідно до ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», свідомо порушував законодавство України і не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». На підставі викладеного, суд має всі підстави вважати, що відповідач ОСОБА_3 всілякими способами та можливостями буде ухилятися від виїзду за межі території України. Відповідач ОСОБА_3 не надав суду належних письмових документів на імміграцію в Україну, не працює, не має постійного місця проживання, а тому, є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 може ухилятися від виконання рішення суду про примусове видворення. Відповідно до п.3.1.1. Положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України за №390 від 16 жовтня 2007 року, іноземці, які незаконно перебувають в Україні, поміщаються до пункту тимчасового перебування на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі держави в примусовому порядку, але не більш ніж на 6 місяців. Пунктом 3.1.3 цього Положення передбачено, що поміщення іноземців до пункту тимчасового перебування здійснюється за направленням МВС України, адміністрації Держприкордонслужби України чи Служби безпеки України або їх територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - заінтересовані органи), зразок якого наведено у додатку 1. До направлення долучаються документи, що посвідчують особу іноземця (за наявності), постанова суду про затримання іноземця або його примусове видворення, матеріали адміністративного затримання іноземця, передбачені законодавством України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду і огляду речей, протокол вилучення речей, документів та ін.). Рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства. Згідно п.5 ст.288 КАС України, за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.242-246 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги адміністративного позову задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3, дата народження: 03 жовтня 1965 року, паспорт громадянина Азербайджанської Республіки, НОМЕР_1, виданого 12 червня 2012 року (дійсного до 12 червня 2022 року) та заборонити ОСОБА_3 подальший в'їзд на територію України строком на п'ять років. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в'їзду в Україну, який особа мала до цього.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Виконання рішення покласти на УДМС України в Кіровоградській області.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області І. А. Годованець