Справа № 826/11088/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови, за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до у якому просив визнання протиправною та скасування постанови №99/18/10/26-8/2606/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.06.2018.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач неправильно тлумачить норми відповідних ДБН та необґрунтовано робить висновки з проектної документації без здійснення необхідних замірів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову № 99/18/10/26-8/2606/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.06.2018.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що під час проведення перевірки на об'єкті будівництва «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Бориспільська, 67» виявлено порушення позивачем вимог ДБН 360-92**, а саме п. 2* додатку 3.1 та 3.16, та за наслідками проведення вказаної перевірки притягнуто позивача до відповідальності із накладенням стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, апелянт зазначає про те, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадова особа Департаменту діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем звернуто увагу на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 законним та таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, у проектній документації, яка була надана під час проведення перевірки усі нормативні відстані та вимоги, що передбачені нормами ДБН 360-92** були дотримані та апелянтом жодних замірів для встановлення порушень здійснено не було.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що Закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія» є генеральним проектувальником об'єкту будівництва «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення на вул. Бориспільській, 67 у Дарницькому районі м. Києва.

Відповідно до річного плану здійснення заходів державного (контролю) Державної архітектурно-будівельної інспекції за діяльністю суб'єктів господарювання на 2018 рік, на підставі Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції від 29.11.2017 № 1788 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Держархбудінспекції за діяльністю суб'єктів господарювання на 2018 рік», Направлення для проведення планового заходу від 05.06.2018, головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту ДАБІ у м. Києві Лисак С.Ф. проведено планову перевірку на об'єкті будівництва «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Бориспільська, 67» щодо дотримання суб'єктом містобудування - позивачем, вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Під час проведення перевірки було встановлено, що на об'єкті будівництва «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Бориспільська, 67», генеральним проектувальником - позивачем, проектна документація на об'єкт: «Будівництво житлово-офісного комплексу з об'єктами соціального призначення на вул. Бориспільській, 67 у Дарницькому районі м. Києва (друга черга будівництва)» розроблена за порушеннями, а саме:

1. Майданчики для вигулу собак мають бути розташовані на території житлової забудови;

2. Не витримані нормативні відстані від житлового будинку, що будується до місця проїзду пожежної машини в осях 1-8.

Зазначені вище порушення, є порушенням вимоги п. 2* додатку 3.1 та п. 3.16 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

За результатами перевірки, складено акт перевірки від 18.06.2018, в якому зафіксовано встановлені порушення, складено протокол в якому зазначається відповідальність за встановлені правопорушення від 18.06.2018, також позивачу виданий обов'язковий до виконання припис від 18.06.2018, якими зобов'язано усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 19.07.2018.

На підставі поданих документів і матеріалів, складених під час здійснення позапланової перевірки, позивача притягнуто до відповідальності встановленої абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», із накладенням стягнення у виді штрафу та винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.06.2018 №99/18/10/26-8/2606/02/2.

У зв'язку з зазначеними вище обставинами позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ні в Акті заходу, ні в протоколах про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, складених Департаментом за наслідками здійснення заходів контролю на Об'єкті будівництва, не вказано будь-яких доказів, які б об'єктивно свідчили про наявність описаних в них порушеннях, здійснених позивачем, відтак відповідачем належними та допустимими доказами не доведена правомірність спірного постанови № 99/18/10/26-8/2606/02/2 від 26.06.2018, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VІ (надалі - Закон №3038-VІ).

В преамбулі зазначеного Закону вказано, цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №3038-VІ, відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, цим Законом, законами України «Про Генеральну схему планування території України», «;Про основи містобудування», «;Про архітектурну діяльність», «;Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «;Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини 1 статті 41 Закону №3038-VІ державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

На виконання положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановою Кабінетом Міністрів України № 553 від 23.05.2011 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, яким визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно п. 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 11 Порядку № 553 визначено, що осадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) підпункт 6 пункту 11 виключено; 7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;8) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб'єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

9) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; 11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки.

Посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю забороняється вимагати інформацію та документи, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

У силу вимог пункту 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

При цьому, відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначена в Законі України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР (далі - Закон № 208/94-ВР).

Статтею 1 Закону № 208/94-ВР визначено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 статті 2 Закону № 208/94-ВР суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, несуть відповідальність у вигляді штрафу (у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб) за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки відповідачем виявлено порушення вимог п. 2* додатку 3.1 та п. 3.16 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме: майданчики для вигулу собак мають бути розташовані на території житлової забудови; не витримані нормативні відстані від житлового будинку, що будується до місця проїзду пожежної машини в осях 1-8.

Згідно з пунктом 3.16 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» при проектуванні житлової забудови слід передбачати розміщення майданчиків, розмір яких і відстані від них до житлових і громадських будинків треба приймати не менші ніж у таблиці 3.2.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до пункту 5.8.1 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій» місця або зони для вигулу тварин відводять не лише на території житлової забудови, але й на рекреаційних територіях спільного користування (крім територій пляжів та місць масового відпочинку), у смузі відведення залізничних колій, швидкісних автомагістралей, на пустирях, у лісах, лісопосадках, на територіях, що мало відвідуються, на території санітарно-захисної зони навколо АЗС, а також за межами першого і другого поясу зон санітарної охорони джерел водопостачання.

Пунктом 2* додатку 3.1 ДБН 360-92** передбачено, що при проектуванні проїздів і пішохідних шляхів необхідно забезпечувати можливість проїзду пожежних машин до житлових і громадських будинків, у тому числі із вбудовано-прибудованими приміщеннями, і доступ пожежників з автодрабин і автопідйомників у будь-яку квартиру чи приміщення. Відстань від краю проїзду до стін будинку, як правило, слід приймати 5 - 8 м для будинків до 9 поверхів і 8 - 10 м для будинків 9 поверхів і вище. Ширина проїзду повинна бути не менше 3,5 м. У зоні між будинками і проїздами, а також на відстані 1,5 м від проїзду з протилежного боку будинку, не допускається розміщення огорож, повітряних ліній електропередачі і рядкового насадження дерев. Відстані від контактних проводів трамвайних і тролейбусних ліній слід призначати: до житлових і громадських будинків - не менше 5 м, до складів горючих і легкозаймистих рідин: підземних - 25 м, надземних - 50 м. Уздовж фасадів будинків, які не мають входів, допускається передбачати смуги завширшки 6 м з нижчим типом покриття, придатні для проїзду пожежних машин.

Відтак, виходячи з наведених норм, відстані повинні бути дотримані, але повинні обов'язково відображатися у графічному вигляді в кресленнях у вигляді відповідних зон (радіусів).

При цьому, пункт 3.16 ДБН 360-92 не передбачає обов'язкового розміщення майданчика для вигулу собак всередині земельної ділянки, яка відведена під будівництво. Вказаний пункт ДБН 360-92 лише передбачає норми площі майданчиків (0,3 кв.м. на 1 людину) та мінімальні відстані від вікон житлових і громадських будинків (40 м.).

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем доведено та підтверджується матеріалами справи, що земельну ділянку під будівництво оточує територія лісопаркової зони, лісопосадки і подібні території, відтак при проектуванні Об'єкту місця для вигулу собак були передбачені на вказаних територіях із дотриманням норм вищезгаданих ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій».

Щодо дотримання нормативних відстаней від житлового будинку, що будується до місця проїзду пожежної машини в осях 1-8, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у проектній документації, яка була надана під час проведення перевірки нормативні відстані від житлового будинку, що будується, до місця проїзду пожежної машини в осях 1-8 дотримані.

У той же час, як вірно відмічено судом першої інстанції, у проектній документації креслення по вказаних осях виконані у масштабі, який без спеціальних замірів із використанням найточнішого вимірювального приладу не дозволяє однозначно виміряти зазначену відстань.

Разом з тим, у акті перевірки відповідачем не зазначено про проведення відповідних замірів для встановлення даного порушення, про що не заперечував представник відповідача у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Крім того, відповідачем не надано жодних доказів, які б об'єктивно свідчили про наявність описаних в Акті перевірки порушеннях.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги відповідача зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга жодним чином не обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та/або процессуального права та не містить посилань на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з'ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 у справі за адміністративним позовом Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 18.04.2019