Справа № 160/1850/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року Справа № 160/1850/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
26.02.2019 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №7 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відмові ОСОБА_2, іпн НОМЕР_1 у призначення пенсії за віком на пільгових умовах незаконними та скасувати рішення комісії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №7 від 20.12.2018 року, № 500/03-11/12 від 22.12.2018 року відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №7 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову мені в зарахуванні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, відділ з питань призначення та перерахунку пенсій №7 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди: з 01.09.1979р. по 25.07.1979р., з 23.07.1980р. по 11.11.1980р., з 10.11.1980р. по 09.11.1982р., з 18.01.1983р. по 02.011986р., з 02.01.1986р. по 14.08.1995р.
- зобов'язати відділ з питань призначення та перерахунку пенсій №7 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу досягнення віку, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах - з 26.07.2017 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 р. відкрито спрощене провадження у адміністративній справі та призначено її розгляд без виклику сторін.
Представником відповідача надано письмовий відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого, зазначено що ОСОБА_2 26.07.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Комісією прийнято рішення від 20.12.2018 № 7 про відмову у зарахуванні періоду роботи з 23.07.1980 по 11.11.1980 до пільгового стажу за Списком № 2. Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 22.12.2018 № 500/03-11/12 відмовив ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 через відсутність пільгового стажу. При цьому період 18.01.1983 року по 30.06.1985 року, з 01.08.1985 року по 31.12.1989 року та з 01.01.1991 року по 21.08.1992 року (рішення комісії Головного управління від 23.11.2017 № 08) зараховано позивачу до пільгового стажу за Списком № 2, що суперечить позовним вимогам позивача. Щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 управління пояснило наступне. За документами, наданими для призначення пенсії, загальний стаж зараховано по 30.06.2018, який складає 36 років 02 місяців 01 день, у тому числі за Списком №2 08 років 06 місяців 04 дні. Періоди роботи з 01.09.1977 по 25.07.1980 - навчання у навчальному закладі, з 23.07.1980 року по 11.11.1980 року на посаді арматурника-електрозварника на будівельному управлінні тресту «Дніпродзержинськміськбут» та з 10.11.1980 по 09.11.1982 - строкова військова служба не зараховані до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2. Основою для призначення пенсії за піком на пільгових умовах є: наявність професії і виробництва в Списках №1 і №2; зайнятість робітника на роботах, передбачених Списками №1 або №2. не менше 80% робочого часу, встановленого для цього виробництва; підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації. Відсутність хоч би однієї з цих умов не надає права робітникові на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно трудової книжки ОСОБА_2 працював в будівельному управлінні тресту «Дніпродзержинськміськбуд» з 23.07.1980 року по 11.11.1980 року арматурником електрозварником, проте посада арматурника-електрозварника Списками не передбачена. Крім того, позивачем не доведено, що він працював на підприємстві повний робочий день. Отже, підстав для зарахування ОСОБА_2 періодів з 01.09.1977 року по 25.07.1980 року, з 23.07.1980 року по 11.11 1980 року та з 10.11.1980 року по 09.11.1982 року пільгового стажу за Списком № 2 управління немає. З огляду на викладене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 26.07.2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 20.12.2018 № 7 про відмову у зарахуванні періоду роботи з 23.07.1980 по 11.11.1980 до пільгового стажу за Списком № 2.

Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 22.12.2018 № 500/03-11/12 відмовив ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 через відсутність пільгового стажу.

З рішень відповідача та відзиву на позов судом встановлено, що пільговий стаж позивача після 21.08.1992 року не зараховано відповідачем з причин відсутності даних про атестацію робочого місця після 21.08.1992 року, також не зараховано період навчання позивача у професійно-технічному училища та період служби в лавах радянської армії, у звязку з тим, що період його роботи з 23.07.1980 року по 11.11.1980 року на посаді арматурника електрозварника не відноситься до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки посада арматурника електрозварника не передбачена Списком.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Відповідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 від 18 листопада 2005 року №383 (далі по тексту - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За змістом пункту 8 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються «Список №1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах» і «Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах», затверджені постановою ОСОБА_1 Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Атестація робочих місць робіт за Списком №2 передбачена пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому, до набраннями ним чинності, вимоги атестації робочих місць за Списком №2 були відсутні.

Пункт 4 передбачає, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно підпункту 4.2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Підпунктом 4.3 Порядку передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до підпункту 4.5 Порядку передбачено, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилося, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто, до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилося.

Аналізуючи наведені законодавчі норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку, суд приходить до висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці (після 21.08.1992 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Як вбачається із записів наявних у трудовій книжці позивача БТ-І № 3312482 в період з 23.07.1980 року по 11.11.1980 року він працював на посаді арматурника-електрозварника 4 розряду у тресті «Дніпродзержинськміськбуд» будівельного управління № 3.

Так, в оспорюваний період діяли постанова ОСОБА_1 міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад, робота яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільговому розмірі» та постанова ОСОБА_1 Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад, робота яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільговому розмірі».

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановою ОСОБА_1 Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, передбачалися газозварювальними та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановою ОСОБА_1 Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, передбачалася посада «газозварники» та «електрозварники ручного зварювання».

Таким чином, період роботи позивача з 23.07.1980 року по 11.11.1980 року він працював на посаді арматурника-електрозварника 4 розряду у тресті «Дніпродзержинськміськбуд» будівельного управління № 3 має бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2.

Доводи відповідача щодо зазначеного періоду роботи, а саме того, що він не підтверджені уточнюючою довідкою, є безпідставними, оскільки надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, можливе в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом № 1058-IV.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону № 1788-XII.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України, від 10.02.1998, №103/98-ВР "Про професійну (професійно-технічну) освіту" (в редакції, чинній на день звернення із заявою про призначення пенсії) якою визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.09.1977 по 25.07.1980 навчався в професійно-технічному училищі №12 за професією арматурник-електрозварник, що підтверджується копією диплому А №219896 від 25.07.1980 року, а з 23.07.1980 року, тобто в межах тримісячного строку був прийнятий на посаду арматурника-електрозварника у тресті «Дніпродзержинськміськбуд» будівельного управління № 3, а тому час навчання позивача в професійно-технічному училищі №12 повинен бути врахований не лише до його загального стажу, але й пільгового.

Крім того, в період з 10.11.1980 по 09.11.1982 позивач проходив військову службу у ОСОБА_3 армії, до якої був призваний з роботи арматурника-електрозварника у тресті «Дніпродзержинськміськбуд» будівельного управління № 3.

Згідно з пунктом "в" ч. 3 ст.56 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до статей 2, 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Таким чином, час проходження військової служби з 10.11.1980 по 09.11.1982 підлягає зарахуванню до загального трудового стажу і до пільгового стажу.

Щодо періоду з 21.08.1992 року по 14.08.1995 року, то в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надані будь-які належні та допустимі докази про фактичне проведення атестації робочих місць за фахом газоелектрозварника на підприємстві, де працював позивач, то підстави для зарахування пільгового стажу для призначення пенсії відсутні.

Як вбачається з трудової книжки позивача він працював на наступних посадах, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2:

- 01.09.1977 року по 25.07.1980 року навчання професійно-технічному училищі №12 м. Дніпропетровська за професією арматурник-електрозварник;

- з 23.07.1980 року по 11.11.1980 року працював арматурником-електрозварником 4 розряду в тресті «Дніпродзержинськбуд» будівельного управління №3 (наказ №120-к від 22.07.1980 року);

- з 10.11.1980 року по 09.11.1982 року позивач проходив військову службу у ОСОБА_3 армії;

- з 18.01.1983 року по 02.01.1986 року працював газоелектрозварником в Криничанському районному виробничому обєднанні по виробничо-технічному убезпеченню сільського господарства (реорганізовано у ВАТ «Агротехсервіс») (наказ №5 від 18.01.1983р.);

- з 02.01.1986 року по 14.08.1995 року працював газоелектрозварником в Криничанському ремонтно-транспортному підприємстві (наказ №15 від 02.01.1986 року).

При цьому, суд зазначає, що період роботи позивача на посаді газоелектрозварника в Криничанському ремонтно-транспортному підприємстві враховується до пільгового стажу позивача лише до 21.08.1992 року.

Таким чином, пільговий стаж позивача за Списком № 2 складає 14 років 09 місяців на 24 дні, що дає право ОСОБА_2 на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Щодо позовних вимог про виплату позивачу пенсії з моменту досягнення ним пенсійного віку, а саме з 26.07.2017 року суд зазначає наступне.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Частиною 1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

На виконання вимог цієї норми постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1) (далі Порядок)

Відповідно до п.1.1. Порядку заява про призначення (перерахунок) пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 1.6. Порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно п. 1.7 Порядку днем звернення за призначенням (перерахунком) пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як визначено п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вперше звернувся органів Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах в грудні 2017 року.

Листом №25119/11/37 йому було відмовлено в призначені пенсії за віком по Списку №2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказана відмова позивачем не оскаржувалась.

26.07.2018 року ОСОБА_2 вперше звернувся органів Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 22.12.2018 № 500/03-11/12 Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області йому було відмовлено.

Вказана відмова є предметом розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, пенсія має бути призначена позивачу з 26.07.2018 року.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому судові витрати в розмірі 1536,80 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними.

Скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 20.12.2018 № 7.

Визнати протиправною відмову Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.12.2018 № 500/03-11/12 у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 періоди роботи з 01.09.1977 року по 25.07.1980 року, з 23.07.1980 року по 11.11.1980 року, з 10.11.1980 року по 09.11.1982 року, з 18.01.1983 року по 02.01.1986 року, з 02.01.1986 року по 21.08.1992 року до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за «Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах».

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах згідно «Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах» відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 26 липня 2018 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати в розмірі 1536,80 грн. стягнути на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Наб. Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) за рахунок його бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський