Справа № 820/3124/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р.Справа № 820/3124/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ембріон" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 р. (ухвалене суддею Спірідоновим М.О., повний текст якого складено 19.10.2018 р.) по справі № 820/3124/18

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради

до Державного реєстратора у Павлівській сільській раді Богодухівського району Харківської області Заяц Миколи Миколайовича, треті особи: Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради , Товариство з обмеженою відповідальністю "Актуаль" , Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ембріон"

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора у Павлівській сільській раді Богодухівського району Харківської області Заяц М.М., в якому просив скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29467991 від 28.04.2016 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 р. позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ембріон" (в подальшому - ТОВ "НВФ Ембріон"), подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Конституції України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", Закону України "Про прокуратуру", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 р., яку суд постановив без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Фещенко В.Л. про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду по справі № 636/3748/17 щодо подібних правовідносин, оскільки судом не встановлено об'єктивних даних для на зупинення провадження у справі № 820/3124/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 636/3748/17 на підставі п. 5 ч. 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 28.04.2016 р. державним реєстратором сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Заєць М.М. прийнято рішення про державну реєстрацію № 29467991 та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про об'єкт нерухомого майна № 51, а саме нежитлову будівлю (виробничу майстерню): літ. "А-1", площею 227,8 кв.м, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тваринників, 4, а також відомості про право приватної власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за ТОВ "НВФ "Ембріон".

Відповідно до відомостей Державного реєстру № 119246503, станом на 02.04.2018 р. право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу № 1982 від 16.07.2002 р., на підставі якого ТОВ "НВФ "Ембріон" купило в смт. Кулиничі Харківського району та області по вул. Тваринників, 5 будівлю столярної майстерні літ. "А-1" залишкова частина складає 30%, будівля розчинного вузла літ. "Б-1" залишкова частина 32%, пилорама літ. "В-1" залишкова частина складає 43%.

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради про скасування рішення державного реєстратора сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Заєць М.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29467991 від 28.04.2016 р., у зв'язку з тим, що ТОВ "НВФ "Ембріон" для реєстрації прав на нежитлову будівлю подана технічна документація, яка виготовлена з помилками.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення державного реєстратора підлягає скасуванню, оскільки це рішення прийнято відповідачем з порушенням процедури прийняття рішень про державну реєстрацію.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Зазначений обмежувальний принцип щодо можливості звернення суб'єкта владних повноважень з позовом до суду адміністративною юрисдикції продубльований в п. 5 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Отже, можливість звернення суб'єкта владних повноважень до суду адміністративної юрисдикції має бути пов'язана з виконанням ним владних управлінських функцій у межах повноважень та за умови, що право на таке звернення прямо передбачено законом.

Також суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у справі в публічно-правовому спорі між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень (п. 3 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що у справах адміністративної юрисдикції суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом, або у компетенційних спорах, якщо він вважає, що інший суб'єкт владних повноважень своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Судовим розглядом встановлено, що заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора у Павлівській сільській раді Богодухівського району Харківської області Заяц М.М. в якому просить скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію прав на нерухоме майно ТОВ "НВФ "Ембріон".

Тобто, фактично два суб'єкта владних повноважень звернулися до суду до відповідача, який також є суб'єктом владних повноважень, із позовом не з приводу реалізації їхньої компетенції, а з приводу скасування рішення, яке не порушує прав позивача, а стосується прав третьої особи ТОВ "НВФ "Ембріон" та є актом індивідуальної дії, право на оскарження якого надано особі, щодо якої воно прийнято.

Таким чином, із врахуванням предмету спору та суб'єктивного складу учасників спору в справі № 820/3124/18, суд апеляційної інстанції вважає необхідним закрити провадження в цій справі на підставі ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 р. та закрити провадження у справі № 820/3124/18, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Проте, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів і не поширює свою дію на правові ситуації, що вимагають інших форм захисту від стверджуваних порушень прав чи інтересів.

Крім того, поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому суд апеляційної інстанції не вказує суд, до юрисдикції якого належить розгляд цієї скарги.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.03.2018 р. по справі № 800/414/17.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 287, 308, 319, 322, 323, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ембріон" задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року по справі № 820/3124/18 скасувати.

Закрити провадження по справі № 820/3124/18 за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Державного реєстратора у Павлівській сільській раді Богодухівського району Харківської області Заяц Миколи Миколайовича, треті особи: Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Актуаль", Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ембріон" про скасування рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Мельнікова А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 16.04.2019 року