Справа № 817/730/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1321/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивач: не з'явився

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 817/730/18 за адміністративним позовом Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій,-

суддя в 1-й інстанції -Зозуля Д.П.,

час ухвалення рішення -13:00 год.,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі позивач, Рівненське ОУПФУ Рівненської області) звернулося з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (далі - ПрАТ «Рівнеазот», відповідач) та просило стягнути витрат на виплату та доставку пенсій з підстав наявності заборгованості за січень-квітень 2017 року в сумі 8 115 690,63 грн..

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (код 05607824) на користь Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (код 40373305) заборгованість по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та «б»-»з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 8 111 941 (вісім мільйонів сто одинадцять тисяч дев'ятсот сорок одна) грн. 45 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції не враховано зауваження відповідача щодо наданого позивачем розрахунку суми позову та відсутність належних доказів підтвердження правильності нарахування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, наявність суттєвих розбіжностей у розрахунках фактичних витрат долучених до матеріалів справи.

У визначений апеляційним судом строк позивач надав суду заперечення на апеляційну скаргу та зазначив, що недоліки, виявлені відповідачем в ході ознайомлення з матеріалами справи, щодо наданого розрахунку суми позову, були виправленні Управлінням. А також до суду були надані письмові пояснення стосовно кожного пункту заявлених зауважень та долучено усі додатки, які обґрунтовують позовні вимоги. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване судове рішення - без змін.

Згідно частини 4статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у відповідача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці працювали фізичні особи, яким призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» та «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вказані обставини не заперечувалися представником відповідача у ході судового засідання.

Позивач звертаючись із позовом до суду зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість за січень - квітень 2017 року, в тому числі відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(список № 1) та відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(список № 2).Загальна сума, яка заявлена до стягнення Рівненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області складає 8 115 690,63грн..

Відповідач є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

На виконання покладених на позивача обов'язків, Рівненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області направлялися позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується копіями реєстрів відправлених листів, наявних у матеріалах справи (том 1 а.с.178-188).

Також позивачем надано витяги із списку на зарахування пенсій, соціальних допомог на поточні рахунки в банківські установи, що підтверджує понесення позивачем фактичних витрат (1 том а.с.214-250, 2 том а.с.1-106).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що досліджені у судовому засіданні копії розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» та пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підтверджують наявність заборгованості Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» лише в сумі 8 111 941,45грн..

Суд першої інстанції дійшов висновку, що включена до розрахунку суми позову, заявлена позивачем сума у розмірі 3749,18 грн. не підлягає стягненню з відповідача, так як позивач, долученими доказами на обґрунтування позовних вимог, не підтвердив нарахування фактичних витрат на виплату та доставку вказаних пільгових пенсій на зазначену суму, що відображена у розрахунку суми позову та не підтверджена долученим до матеріалів справи розрахунком фактичних витрат № 79-06 від 17.01.2017 року, понесення фактичних витрат на виплату та доставку вказаних пільгових пенсій та наявності заборгованості відповідача на вказану суму.

Відтак вважав, що Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області підтвердило понесення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень - квітень 2017 року в сумі 8 111 941,45грн., та не підтвердило обґрунтованість стягнення заборгованості в сумі 3749,18 грн..

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XI «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІ) визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До таких категорій, згідно з пунктом «а» статті 13 даного Закону, віднесено працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Згідно з пунктом "б" цієї статті, до таких категорій віднесено працівників, що зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В редакції до 17.02.2000 року вказана стаття крім визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до підпунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XI.

Законом України від 17.02.2000 року № 1461-III «Про внесення змін до деяких законів України» порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено шляхом виключення зі статті 13 Закону № 1788-ХІ відповідної регулюючої норми, а порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій було врегульовано шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Закон України від 26.06.1997року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 400/97-ВР).

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР (в діючій редакції) фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІ та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону 1058-IV визначені в якості об'єкта оподаткування для платників збору, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: 1) суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; 2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100% від об'єкта оподаткування.

З 11.10.2017 набув чинності Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148-VIII).

Вказаним Законом викладено в новій редакції пункт 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV. Вказаною правовою нормою визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону. Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону № 1788-ХІ до набрання чинності Законом № 2148-VIII та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІ (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України) та відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІ до набрання чинності Законом № 2148-VIII та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

В свою чергу, частиною другою статті 114 Закону № 1058-ІV в діючій редакції на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (пункт 1); працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (пункт 2).

Таким чином, ті пенсії на пільгових умовах, які призначались відповідно до пунктів «а» та «б» статті 13 Закону № 1788-XI, до дня набрання чинності Законом № 2148-VIII, після набрання ним чинності призначаються відповідно до пунктів 1 та 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV визначено, що підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, призначених на пільгових умовах, за раніше діючим порядком.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовано главою 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003року № 21-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України16.01.2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 6.2 вказаної Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці). Частка відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, яким відповідно до законодавства стаж, що дає право на призначення цих пенсій, зараховується у кратному розмірі, розраховується з урахуванням кратності стажу. Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону № 1788-ХІ, які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 «Прикінцевих положень» Закону № 158-IV.

Відповідно до пункту 6.4. Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

За даними позивача у відповідача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що віднесені до списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України та на посадах, які дають право на вихід на пенсію на пільгових умовах працювало ряд працівників, які вийшли на пенсію на пільгових умовах за пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІ. Також відповідач мав штат працівників, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, які вийшли на пенсію на пільгових умовах за пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XI. Перелік таких пільговиків відповідачем не оспорюється і факт видачі їм відповідних документів, які давали право на призначення пенсії на пільгових умовах ним визнається.

З матеріалів справи встановлено, що позивач надсилав на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується документально.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заявлена позивачем сума у розмірі 3749,18 грн. не підлягає стягненню з відповідача, так як позивач, долученими доказами на обґрунтування позовних вимог, не підтвердив нарахування фактичних витрат на виплату та доставку вказаних пільгових пенсій на зазначену суму

Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобов'язання по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пенсіонерам за січень - квітень 2017 року в сумі 8 111 941,45грн., та не підтвердило обґрунтованість стягнення заборгованості в сумі 3749,18 грн..

Окрім того, факт виплати пільгових пенсій підтверджений витягами із списків на зарахування пенсій на поточні рахунки пенсіонерів в банківських установах.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що заявлені позовні вимоги є правомірними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

З матеріалів справи встановлено, що розрахунки направлялися до 20-го січня поточного року, а у випадку перерахування пенсій - протягом місяця після такого перерахування.

Відповідачем також наголошується на відсутності доказів направлення на адресу ПрАТ «Рівнеазот» розрахунків, однак наявними в матеріалах справи копіями реєстрів підтверджується факт надіслання позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у встановленому законодавством порядку.

Натомість відповідач доказів сплати заборгованості в розмірі 8 111 941,45 грн. по фактичних витратах Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах не надав.

Відповідно до підпунктів 2, 9 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує надходження від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 817/730/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 17.04.2019 року.