Справа № 460/570/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Рівне №460/570/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про визнання протиправною відмови відповідача призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", зобов`язання відповідача призначити та нараховувати позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", з дня подання заяви про призначення пенсії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у січні 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно з статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. До вказаної заяви позивачем були додані, зокрема: посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4); довідка Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 23.01.2019 № 84, якою підтверджується проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 01.01.1986 по 23.01.2019. Проте, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи це тим, що наданими позивачем документами не підтверджується проживання та робота останнього в зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом строку, необхідного для зниження пенсійного віку на 5 років. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки для зниження пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи достатньо підтвердити одну з обставин або проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, або робота в зоні посиленого радіоекологічного контролю, а не дві одночасно, як на це вказує відповідач. З наведених підстав, просить задовольнити позовну заяву повністю.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років мають особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років. Згідно з записами в трудовій книжці позивача останній працював: з 06.01.1986 по 23.09.1986 у Березнівській ветстанції; з 28.11.1986 по 30.06.1991 у КСП Перемога; з 11.06.1991 по 26.07.1994 завідувачем Тишицьким ветпунктом. Дані установи знаходились на забрудненій території. Проте, згідно з довідкою від 12.12.2018 № 1547, виданою Трудовим архівом, інформація щодо стажу роботи у КСП «Перемог» за період 1986-1991 роки в документах, які було здано до архіву вказаним колгоспом відсутня. Крім того, згідно з довідкою від 14.11.2018 № П-84/08-25, виданою Державним архівом Рівненської області, у період з листопада 1987 року по червень 1991 року позивач працював вантажником комбікормового цеху Рівненського комбінату хлібопродуктів. Даний комбінат знаходився на території, що відносилася до «чистої» зони. Таким чином, загальний період роботи позивача на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю становить 3 роки 27 днів замість необхідних 4 років. Також, позивач надав довідку Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 23.01.2019 № 84, якою підтверджується проживання позивача на території радіоактивного забруднення протягом 6 років 8 місяців 6 днів (з 26.04.1986 по 31.12.1992). Таким чином, відповідач вказує, що позивачем не підтверджено одну з обставин необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", а саме: роботу в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993. Відтак, відповідач вказує на відсутність підстав для призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку, у зв`язку з чим просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач має статус громадянина, який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, що підтверджується дублікатом посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 31.05.2002 (а.с.35).

05.01.2019 позивачу виповнилося 55 років.

23.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.34).

Листом від 01.02.2019 за № 435/04 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки надані позивачем документи не підтверджують його право на зниження пенсійного віку на 5 років. Так, в листі відповідач зазначив, що згідно з записами в трудовій книжці позивача останній працював: з 06.01.1986 по 23.09.1986 у Березнівській ветстанції; з 28.11.1986 по 30.06.1991 у КСП Перемога; з 11.06.1991 по 26.07.1994 завідувачем Тишицьким ветпунктом. Дані установи знаходились на забрудненій території. Проте, згідно з довідкою від 12.12.2018 № 1547, виданою Трудовим архівом, інформація щодо стажу роботи у КСП «Перемог» за період 1986-1991 роки в документах, які було здано до архіву вказаним колгоспом відсутня. Крім того, згідно з довідкою від 14.11.2018 № П-84/08-25, виданою Державним архівом Рівненської області, у період з листопада 1987 року по червень 1991 року позивач працював вантажником комбікормового цеху Рівненського комбінату хлібопродуктів. Даний комбінат знаходився на території, що відносилася до «чистої» зони. Таким чином, загальний період роботи позивача на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю становить 3 роки 27 днів замість необхідних 4 років. Також, позивач надав довідку Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 23.01.2019 № 84, якою підтверджується проживання останнього на території радіоактивного забруднення протягом 6 років 8 місяців 6 днів (з 26.04.1986 по 31.12.1992). Таким чином, відповідач вказує, що позивачем не підтверджено одну з обставин необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", а саме: роботу в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 01.01.2004.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону №796 визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону № 796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст.55 Закону №796, до якої, зокрема, додав:

- дублікат посвідчення громадянина, який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, виданого Рівненською облдержадміністрацією 31.05.2002;

- трудову книжку НОМЕР_2 ;

- довідку Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області від 23.01.2019 № 84 (далі довідка № 84), якою підтверджується проживання позивача в с. Богуші Березнівського району Рівненської області з 01.01.1986 по 23.01.2019.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, село Богуші Березнівського району Рівненської області відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Враховуючи, що позивач проживав постійно в с. Богуші з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (тобто з 26.04.1986) по 01.01.1993, він має право на встановлення початкової величини зменшення пенсійного віку на 2 роки.

Більше того, враховуючи, що на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач проживав в с. Богуші понад 32 роки, в т.ч. станом на 01.01.1993 більше 6 років, він має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Посилання відповідача на те, що позивачем не підтверджено одну з обставин необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з статтею 55 Закону № 796, а саме: роботу в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993, суд вважає безпідставним та необґрунтованим, з огляду на таке.

За змістом абз.6 п.2 ч.1 ст.55 Закону № 796, пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058, надаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Застосування законодавцем сполучника «чи» між словосполученнями «постійно проживали або постійно проживають» та «постійно працювали або постійно працюють» вказує на взаємозамінність обставин, визначених такими словосполученнями.

Тобто, для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку згідно з абз.6 п.2 ч.1 ст.55 Закону № 796 достатньо наявності однієї обставини проживання в зоні посиленого радіологічного контролю або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю.

Довідкою № 84 підтверджується проживання позивача в с. Богуші Березнівського району Рівненської області з 01.01.1986 по 23.01.2019, а відтак в силу вимог абз.6 п.2 ч.1 ст.55 Закону № 796 він набув право на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку на 5 років.

Одночасно суд зауважує, що обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах за абз.6 п.2 ч.1 ст.55 Закону №796 також є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Крім того, в силу вимог абз.6 п.2 ч.1 ст.55 Закону №796 позивач має право на зменшення на 5 років як пенсійного віку, так і страхового стажу.

Тобто, для призначення пенсії на пільгових умовах позивач повинен мати страховий стаж в розмірі 21 рік.

Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком страхового стажу, складеним відповідачем, набутий останнім страховий стаж становить 25 років 4 місяці 18 днів. Вказані обставини не заперечуються позивачем згідно зі змістом позовної заяви.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, внаслідок чого порушив гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення.

З огляду на вказане, позовні вимоги про визнання протиправною відмови відповідача та зобов`язання останнього призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з ст.55 Закону №796 - є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.45 Закону № 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки 55 років позивачу виповнилося 05.01.2019, а з заявою про призначення пенсії він звернувся до відповідача 23.01.2019 (тобто, в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку), тому пенсію позивачу належить призначити з 06.01.2019.

При цьому, суд зауважує, що в позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з дня подання заяви про призначення пенсії, тобто з 23.01.2019.

В даному випадку, суд враховує приписи ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), згідно з якими суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Тому, з метою забезпечення повного та ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію з 06.01.2019.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та вказують на неправомірність поведінки відповідача в спірних правовідносинах.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сума судового збору в розмірі 768,40грн, сплачена відповідно до квитанції від 12.03.2019 № 39619303, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Костопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 06 січня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

2) відповідач - Костопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Бурова, 17а/3, ).

Повний текст рішення складений 17 квітня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.