Справа № 1640/3012/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 р. Справа № 1640/3012/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.,

представника позивача - Гончар Н.Б.

представника відповідача - Федчун Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 27.11.18 року по справі № 1640/3012/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська"

до Управління Держпраці у Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області, в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Полтавській області від 25 червня 2018 року № ПЛ1025/18/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою за порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України на позивача накладено штраф у розмірі 1675350,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірним рішенням відповідача порушено права позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне застосування штрафних санкцій у зв'язку з допущенням працівників до роботи без укладення трудового договору, на підставі цивільно-правових угод про виконання робіт. Посилається на те, що Управління Держпраці у Полтавській області не наділено повноваженнями щодо тлумачення цивільно-правових договорів, а відтак, висновки контролюючого органу про наявність у відповідних правочинів ознак трудового договору виходять за межі повноважень відповідача.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська" (вул. Шевченка, 21, с. Староаврамівка, Хорольський район, Полтавська область, 37823, ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25 червня 2018 року № ПЛ1025/19/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 195 КАС України справу розглянуто у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, заслухавши доводи представників сторін та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у період з 23 травня 2018 року по 04 червня 2018 року інспектором праці Скороходом Є.І. проведено інспекційне відвідування ТОВ Агрофірма "Хорольська" з питань дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, № ПЛ1025/19/АВ від 04 червня 2018 року (т. 1 а.с. 40-61).

Перевіркою встановлено та зафіксовано в акті інспекційного відвідування факт використання ТОВ Агрофірма "Хорольська" праці п'ятнадцятьох найманих працівників без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням вимог частини 3 статті 24 КЗпП.

21 червня 2018 року контролюючим органом винесено припис про усунення виявлених порушень № ПЛ1025/19/АВ/П (т. 4 а.с. 70-71).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ1025/19/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 25 червня 2018 року, якою за порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України на ТОВ Агрофірма "Хорольська" накладено штраф у розмірі 1675350,00 грн. (т. 1 а.с. 34-39).

Не погодившись з такими діями суб'єкта владних повноважень позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не підтверджено достовірними, достатніми, допустимими та належними доказами факт порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України, а отже відсутня наявність підстав, передбачених абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, для прийняття спірної постанови від 25 червня 2018 року № ПЛ1025/18/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

На виконання ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №? 295 затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - Порядок 295).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань га невиїзних інспектувань інспекторами праці; Держпраці та її територіальних органів, тощо.

До Управління Держпраці у Полтавській області надійшов лист Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 30.01.2018 року № 988/04-56 до якого додана інформація щодо страхувальників, у яких по застрахованих особах наявна ознака неповний робочий час. Також, лист від 19.04.2018 № 3608/04-56, до якого додана інформація щодо застрахованих осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно- правовими договорами у одного страхувальника більше року. У додатках до цих листів наявна інформація, в т.ч. і по Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хорольська».

Згідно наказу Управління від 14.05.2018 № 67П «Про проведення заходів державного контролю» головному державному інспектору Скороход Є.І. видано направлення на проведення заходу державного контролю від 15.05.2018 № 750 згідно якого було доручено провести інспекційне відвідування щодо додержання законодавства про працю в частині порядку оформлення трудових відносин, робочого часу, часу відпочинку та оплати праці у діяльності ТОВ Агрофірма «Хорольська» у період з 21 травня по 04 червня 2018 року.

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ПЛІ025/19/АВ від 04.06.2018 року. Також внесений припис про усунення виявлених порушень від 21.06.2018 року № ПЛІ025/19/АВ/П.

В ході інспекційного відвідування виявлено порушення ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України в частині допущення до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням керівника товариства.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Положеннями ч. З ст. 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно частин 1, 2 статті 928 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами статті 902 цього ж Кодексу виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально - визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт чи послуг.

Тобто, предметом цивільно-правових договорів є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

Матеріали справи містять цивільно-правові угоди між ТОВ Агрофірма «Хорольська» протягом січня-лютого 2017 р., квітня-травня 2017р. - з гр. ОСОБА_4 протягом січня-лютого 2017 р. - з гр. ОСОБА_5, протягом січня-березня 2017 р. - з гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, протягом січня 2017 р.- з гр. ОСОБА_8, протягом січня-травня 2017 р. - з гр. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, протягом січня-червня 2017 р. - з гр. ОСОБА_12, ОСОБА_13, протягом січня-липня 2017 р. - з гр. ОСОБА_14, протягом березня 2017 р. - з гр. ОСОБА_15, протягом квітня-травня 2017 р. - з гр. ОСОБА_16, ОСОБА_17, протягом листопада-грудня 2017 р. - з гр. ОСОБА_18

За результатами аналізу встановлено, що в зазначених договорах зазначено посади робітників, не вказано обсяги роботи, тобто виконання процесу робіт; відносини за угодами тривалі; оплата здійснена не за результат праці, а щомісячно нараховувався розмір оплати за процес праці; роботи працівниками виконувались весь час однакові; між ТОВ Агрофірма «Хорольська» та працівниками постійно мали місце додаткові договори до договору підряду, проте в актах прийому робіт ураховувалась робота зазначена саме у первісних договорах, без урахування змін.

В даному випадку правовідносини між позивачем та зазначеними громадянами носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником.

За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, меток) договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

Таким чином, вищезазначені працівники згідно заключних цивільно-правових угод зобов'язані виконувати не індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій та виконує визначену трудову функцію в діяльності підприємства.

Посилання позивача на те, що штатним розписом передбачені відповідні посади, але ці посади обіймали штатні працівники на підставі трудових договорів, не приймається судом до уваги у відповідності до ст. 64 Господарського кодексу України, згідно якої суб'єктам господарювання надане право самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, що необхідні для досягнення поставлених цілей господарської діяльності.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ1025/19/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 25 червня 2018 року, якою за порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України на ТОВ Агрофірма "Хорольська" накладено штраф у розмірі 1675350,00 грн.

Отже, позивачем як роботодавцем не було укладено трудовий договір у відповідності до вимог статті 24 КЗпП України за що встановлена відповідальність згідно абзацу 2 частини 2 статті 265 КзПП України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а тому, підстав для її скасування немає.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 06.03.2019 справа № 802/2066/16-а, від 26.09.2018 справа № 822/723/17від 22.03.2018 № 697/2073/17, від 25.12.2018 № 825/925/17

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи безпідставно задоволено позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Полтавській області від 25 червня 2018 року № ПЛ1025/18/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повністью або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищенаведене, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 року по справі № 1640/3012/18 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська".

Доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції про не обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області - задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 року по справі № 1640/3012/18 -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська" відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Перцова Т.С. Жигилій С.П.
Повний текст постанови виготовлений 15.04.2019 року