Справа № 580/857/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року справа № 580/857/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (вул. Марценюка, 6, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська обл., 19402, далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку призначеної пенсії за віком з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи виробленого в районі Крайньої Півночі за період з 18.01.1984 до 01.01.1992, з розрахунку 1 рік фактичної роботи за 1 рік 6 місяців (коефіцієнт 1,5), як працівнику, що мав пільги, встановлені п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» з урахуванням змін і доповнень, внесених Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967;

- зобовязати відповідача зарахувати у пільговому обчисленні кожний рік роботи за 1 рік і шість місяців, тобто застосувавши коефіцієнт 1,5 до періоду роботи позивача з 18.01.1984 до 01.01.1992, як трудовий стаж вироблений в районі Крайньої Півночі, як працівнику, що мав пільги, встановлені п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» з урахуванням змін і доповнень, внесених Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967, та провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу починаючи з 09.03.2011, тобто з моменту призначення пенсії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач в супереч вимог п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», протиправно не зарахував ОСОБА_1 у пільговому обчисленні кожний рік роботи за 1 рік і шість місяців, тобто не здійснив застосування коефіцієнту 1,5 до періоду роботи позивача з 18.01.1984 до 01.01.1992.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов у якому зазначив, що стаж роботи в умовах Крайньої Півночі обчислюється у пільговому розмірі тільки за умови укладання строкового трудового договору або іншого документа, виданого з посиланням на те, що особа укладала строкові трудові договори. Оскільки, стаж роботи у районах Крайньої Півночі та районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі зараховується у півторакратному розмірі до загального стажу роботи тільки за умови наявності трудових договорів, а у матеріалах пенсійної справи такі трудові договори відсутні, тому стаж за період роботи з 12.11.1980 до 13.11.1986 позивачу було зараховано як звичайний трудовий стаж в одинарному розмірі. Зарахування у пільговому розмірі можливе лише при наявності строкового трудового договору або іншого документу, виданого з посиланням на те, що позивач укладав строкові трудові договори із зазначенням місцевості району Крайньої Півночі в якій працював. Тому відповідач вважає, що його дії щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 є правомірними та вмотивованими.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком з 09.03.2011.

Під час призначення пенсії ОСОБА_1 надала до відповідача архівну довідку про стаж роботи від 15.03.2006 року № Б-16, видану «Архивным отделом Администрации Тенькинского района Магаданской области» про періоди її роботи з 13.01.1986 року по 28.03.1991 в «Тенькинской торговой конторе ОСОБА_2 области» та з 01.04.1991 року по 01.01.1992 року в «Совхозе «Тенькинский» Тенькинского района Магаданской области» та довідку про її заробітну плату від 15.03.2006 року № Б-16, видану «Архивным отделом Администрации Тенькинского района Магаданской области», про період роботи з 13.01.1986 року по 28.03.1991 в «Тенькинской торговой конторе ОСОБА_2 области».

21.11.2013 (вих. № 7127/04) позивачем було зроблено запит до архівного відділу адміністрації Тенькінського району Магаданської області про сприяння в отриманні трудових договорів ОСОБА_1 за періоди: з 18.01.1984 року по 13.01.1986 року в районний відділ народної освіти Тенькінського району Магаданської області; з 13.01.1986 року по 28.03.1991 року в Тенькінскій торговій конторі ОСОБА_3 області; з 01.04.1991 року по 01.01.1992 року в совхозі "Тенькінский" Тенькінского району Магаданської області. Через ненадходження відповіді на вказаний запит, відповідачем направлено повторні запити від 15.02.2018 року (вих. № 1447/02) та 15.03.2018 року (вих. № 2663/02-15).

Відповідачем 01.06.2018 отримано архівну довідку, видану архівним відділом адміністрації Теньківського міського округу Магаданської області, від 07.05.2018 №Б- 17 про те що трудові договори на імя ОСОБА_1 на зберігання до архівного відділу не надходили так як не мають постійного терміну зберігання.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії, в якій просила врахувати їй в півторакратному розмірі стаж роботи в районі Крайньої Півночі.

Листом від 12.02.2019 №15266/03-12 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача про те, що немає підстав зарахувати період роботи позивача в районі Крайньої Півночі з 18.01.1984 до 01.01.1992 та проводити перерахунок призначеної пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Цим же пунктом передбачено, що тимчасово, до ухвалення відповідного закону, період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген, зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01.01.1991.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, було встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затверджений постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом «д» статті 5 цього Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» постановлено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, при умові укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» постановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» з п'яти до трьох років.

Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості за власною ініціативою, за умови укладення ними трудових договорів на термін три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС №520/П-28 від 16.12.1967, пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надавалися незалежно від наявності письмового трудового договору.

Проте, відповідно до абзацу другого пункту 2 даної Інструкції за №520/П-28 від 16.12.1967, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 та статтею 3 Указу від 26.11.1967, надаються додатково працівникам, прибулим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на термін три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Таким чином, на працівників, які працювали у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (зокрема, зарахування одного року роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності), лише за наявності укладених строкових трудових договорів про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом другим підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Судом встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 та у довідці про стаж роботи від 15.03.2006 року № Б-16, видану «Архивным отделом Администрации Тенькинского района Магаданской области» про періоди її роботи з 13.01.1986 року по 28.03.1991 в «Тенькинской торговой конторе ОСОБА_2 области» та з 01.04.1991 року по 01.01.1992 року в «Совхозе «Тенькинский» Тенькинского района Магаданской области» - не міститься записів про укладення ОСОБА_1 строкових трудових договорів про роботу в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі та районі Крайньої Півночі.

Верховний Суд України при тлумаченні вище згаданих норм у постанові від 27 жовтня 2015 року (справа №21-3324а15) вказав, що пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом. На працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, не поширюються.

Аналогічна правова позиція також викладена в рішенні Вищого адміністративного суду України від 09.11.2016 по справі К/800/6592/16.

Враховуючи вищевикладені обставини, пільги щодо зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, до ОСОБА_1 у даному випадку не застосовуються.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш