Справа № 2140/1961/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1961/18
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Градовського Ю.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № ХС2156/1147/АВ/П/ГД-ФС від 17.08.2018 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 223 380 грн. за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпПУ, а саме: допущення до роботи без укладання трудових договорів оформлених наказом чи розпорядженням власника чи уповноваженого ним органу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.07.2018 року проведено інспекційне відвідування позивача по місцю здійснення підприємницької діяльності в с. Генічеська Гірка Генічеського району провулок Садовий 2-а, за наслідками якого винесено оскаржувану постанову. Позивач вказує, що така підлягає до скасування з огляду на протиправність дій державних інспекторів при проведенні інспекційного відвідування, зокрема, зазначила, що під час проведення інспекційного відвідування інспекторами у акті вказані факти, які є перекрученими та не відповідають дійсним обставинам стосовно того, що ФОП ОСОБА_1 використовує працю найманих працівників без укладання трудового договору, а саме: трудові договори не укладені з 2 особами, які виконували обов'язки кухарів. На думку позивача, підтверджень вказаному в акті не міститься, зокрема, не опитані особи, яких інспектор праці вважала найманими працівниками, і хоча в акті зазначається, що фіксація проходила за допомогою аудіо та відеофіксації, проте жодної електронного доказу позивачу не надано. Також позивач вказав, що на цьому обєкті в с. Генічеська Гірка Генічеського району провулок Садовий 2-а. на підставі договору про організацію виробничого навчання учнів, слухачів, підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працюючого та незайнятого населення, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПТУ № 27 від 03.05.2018 року, відповідно до умов якого підприємець надав 3 учням навчально-виробничі ділянку з 01.06.2018 по 23.08.2018 року, проходять виробниче навчання 2 учениці. Крім того зазначив, що надає в оренду для тимчасового проживання у літній період свій житловий будинок для відпочиваючих, які можуть готувати собі їжу самостійно, використовуючи кухонне приміщення. Окремо позивач зазначила про порушення порядку та процедури притягнення її до відповідальності за порушення законодавства про працю.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення по справі, суд при прийняті рішення керувався одними доказами та не брав до уваги інші, просить рішення суду від 14.12.2018 року скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що анонімне звернення не може бути підставою для призначення інспекційного відвідування. Враховуючи те, що відповідачем не надано жодних доказів існування підстав для призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1О.(крім анонімного звернення на "гарячу лінію", яке не підлягає розгляду), визначених п.3 п.5 Порядку № 295, суд помилково прийшов до висновку про законність дій посадових осіб відповідача по призначенню інспекційного відвідування позивача. Крім того, апелянт вказав, що інспекційне відвідування проведено без встановлення осіб, які нібито були допущені до роботи без укладання трудового договору, внаслідок чого не можливо встановити особу, яка перебувала на кухні. Представник відповідача не надав пояснень ані в судових засіданнях, ані у відзиві на позовну заяву яким чином інспектори встановили які саме особи були допущені до роботи з порушенням трудового законодавства. А тому відеодиск, наданий відповідачем до суду не повинен братися до уваги та не прийматися як належний доказ підтвердження порушення вимог трудового законодавства, так як з нього неможливо встановити коли і ким він зроблений, хто на ньому зафіксований, де зроблені дані фото та яке вони мають відношення до ФОП ОСОБА_1 При цьому, до суду не надано належних доказів повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу. Надане до суду повідомлення про розгляд справи не містить відмітки про отримання його позивачем. Таким чином, позивач був позбавлений можливості надати відповідачу документи та інші докази і аргументи на підтвердження правомірності своїх дій, оскільки про розгляд справи взагалі не був сповіщений.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до пп. 3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 р. № 295, рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, звернення громадян отримані з "гарячої лінії" Головного управління Держпраці у Херсонській області від 16.05.2018, направлення на проведення інспекційного відвідування від 20.07.2018р. № 1021 в період з 25.07.2018р. по 25.07.2018 р., інспекторами праці Головного управління Держпраці у Херсонській області здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1, за адресою здійснення діяльності: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, пров. Садовий, буд. 2 А, щодо додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин.

25 липня 2018 року посадовими особами відповідача складно акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) фізичної особи, яка використовує найману працю № ХС 2156/1147/АВ. Вказаним актом зафіксовано, що в порушення вимог ст. 24 КЗпПУ та Постанови Кабінету Міністрів України № 413, ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи без укладання трудових договорів, оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення про ДФС України про прийняття 2 осіб (особи відмовилися назвати своє прізвище та ім'я), які виконували обов'язки кухарів.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що під час інспекційного відвідування відповідачем встановлено факт допущення до роботи двох кухарів без укладення трудових договорів, оформлених наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та не повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття осіб на роботу, у звязку з чим, на, думку суду, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оспорюваного рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, серед іншого: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами п.п. 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль, зокрема, за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Підпунктом 5 пункту 6 Положення № 96 зазначено, що Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Статтею 259 КЗпП України, встановлено, що Державна служба України з питань праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю встановлено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі Порядок № 295).

Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів ( п. 2 Порядку № 295).

Пунктом 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно ч.4 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно ч.1, 2 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону №877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Колегія суддів зазначає, що наказ від 20.07.2018 року № 752 "Про проведення інспекційного відвідування" винесено на підставі анонімного звернення, отриманого з «гарячої лінії» Головного управління Держпраці у Херсонській області 16.05.2018 о 14:00. про використання ФОП ОСОБА_1О найманої праці без офіційного працевлаштування.

Як згадувалося вище, пунктом 5 Порядку № 295 визначено випадки коли проводяться інспекційні відвідування. Разом з тим, проведення таких заходів на підставі інформації з анонімних джерел не передбачено.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів приходить до висновку, що підстав, які б відповідали приписам пункту 5 Порядку № 295 для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1, не було.

Апеляційним судом встановлено, що інспекційне відвідування позивача призначене на підставі анонімного повідомлення невідомої особи відповідача про можливе використання праці незареєстрованих осіб.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96).

Відповідно ч. 1 до ст. 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Частиною 1 статті 3 Закону № 393/96 зазначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 5 Закону № 393/96 звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв'язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону ( ч.ч. 7, 8 ст. 5 Закону № 393/96). Встановлено, що письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає (ч. 1 ст. 8 Закону № 393/96).

Матеріали інспекційного відвідування додержання законодавства про працю не містять жодних звернень громадян та зі змісту їх вбачається що інформація про можливе використання ФОП ОСОБА_1 найманих працівників без оформлення трудових договорів отримана з анонімних джерел, що суперечить вищевказаним приписам закону.

Оскільки, законодавством України закріплено, що звернення громадян, з яких неможливо встановити авторство (анонімні) розгляду не підлягають, а відповідно, на інформацію, отриману з таких звернень встановлене обмеження.

Жодним спеціальним законом не надано відповідачу право розглядати анонімні звернення громадян та використовувати їх в якості підстави для проведення інспекційного відвідування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про дотримання відповідачем вимог Порядку № 295 щодо наявності законних підстав для проведення інспекційного відвідування позивача.

Таким чином, на думку колегії суддів, оскільки вказане порушення порядку проведення заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) з боку Головного управління Держпраці у Херсонській області не дозволяло відповідачу приступити до проведення самої перевірки, так як останній не мав для цього належним чином оформленого документу відповідно до вимог закону, таке порушення порядку проведення перевірки не може вважатись незначним та таким, що не могло вплинути на результати її проведення.

Наведена обставина є достатньою правовою підставою для визнання протиправною постанови № ХС2156/1147/АВ/П/ГД-ФС від 17.08.2018 року за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпПУ.

За таких обставин, давати оцінку іншим аргументам позивача, якими він обґрунтовує доводи апеляційної скарги, необхідності не має, оскільки це не вплине на результат розгляду справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає помилковим твердження суду щодо підтвердження актом інспекційного відвідування від 25.07.2018 року факту використання ФОП ОСОБА_1 праці найманих працівників без оформлення трудового договору, оскільки інспекційне відвідування проведено із порушенням вимог закону, відповідно, даний акт не підтверджує факту виконання певними особами трудових функцій на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Порушення, зазначені в акті інспекційного відвідування були виявлені в ході інспекційного відвідування, яке було проведено з недотриманням вимог законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та під час розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, не встановлено та належними доказами не підтверджено факт використання позивачем найманої праці без належного оформлення трудових відносин та порушення ч.3 ст. 24 КЗпПУ.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення фінансових санкцій скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Херсонській області № ХС2156/1147/АВ/П/ГД-ФС від 17 серпня 2018 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 223 380 грн. за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпПУ.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_1, місцезнаходження: 75581, провулок Садовий, 2А, с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області) понесені судові витрати в сумі 5 (пять тисяч) 584 ( пятсот вісімдесят чотири ) грн. 51 коп. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Херсонській області (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Горького, 8 ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного судового рішення 18.04.2018р.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4