Справа № 334/7734/17
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.03.2019
Справа № 334/7734/17
Провадження № 2-а/334/18/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника Хобот Владислава Петровича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В позові зазначив, що 24.11.2017 р. у під`їзді будинку АДРЕСА_1 пороги ним було знайдено лист №1113/167 від 03.05.2017 р. Запорізького ОМВК з постановою № 466 від 03.05.2017 р. за справою про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 210-1 КУпАП, якою військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 з нього стягнуто штраф у сумі 510,00 грн. Відповідно до постанови № 466 від 03.05.2017 р. зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився довійськового комісаріату 10.03.2017 року, для визначення призначення на воєнний час, шляхом проходження медичного огляду та зарахування його до складу команди, чим порушив законодавство України про оборону та мобілізаційну підготовку, а саме вимоги ст. 17 Закону України «Про оборону України», п.1 ч. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Про місце і дату явки був повідомлений особисто. Причини не явки не повідомив». Позивач вважає постанову № 466 від 03.05.2017 р. військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки про існування постанови № 466 від 03.05.2017 р. позивач дізнався лише24.11.2017 року. Однак, його як військовозобов`язаного не було належним чином (повісткою) викликано до ЗОМВК, яка може бути виписана лише згідно частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час введення воєнного часу, який в Україні не введений,тому посилання ЗОМВК на порушення позивачем норми п.1 ч. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є безпідставним та необґрунтованим. Повістку вручають особисто в руки військовозобов`язаного. Він повинен розписатись у ній особисто. Однак, повісток йому поштою не надходило та не було особисто вручено. Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач сповіщений про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення до постанови № 466 від 03.05.2017 р. не надано. Таким чином, позивач вважає, що для притягнення його до відповідальності за неявку за викликом до військового комісаріату під час проведення мобілізації, мають бути наявні докази отримання ним відповідної повістки з зазначенням мети прибуття до військкомату, які на його думку відсутні, тому просить суд визнати вищевказану постанову неправомірною та скасувати її. Також, позивач просить суд поновити йому строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки постанова від 03.05.2017 року з незалежних від нього причин була ним отримана тільки 24.11.2017р.
Позивач в судове засідання не з`явився,надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимог наполягав, просив позов задовольнити.

Військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 або його представник в судове засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надіслали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставінаявних доказів.

Судом встановлено, що 03.05.2017 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 складено Постанову № 466 від 03.05.2017 р. про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 не з`явився до військового комісаріату 10.03.2017 року, для визначення призначення на воєнний час, шляхом проходження медичного огляду та зарахування його до складу команди, чим порушив законодавство України про оборону та мобілізаційну підготовку, а саме вимоги ст. 17 Закону України «Про оборону України», п.1 ч. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Про місце і дату явки був повідомлений особисто. Причини не явки не повідомив. Своїми діями порушив вимоги ч.1 ст. 210-1 КУпАП, та з нього стягнуто штраф у сумі 510,00 грн.
Зі слів позивача вказана постанова була знайдена позивачем тільки 24.11.2017 року в під`їзді будинку, а не отримана ним особисто під підпис. При цьому відповідачем не надано суду будь-яких документів на підтвердження поштового відправлення та вручення постанови з супровідним листом, хоча в самій постанові зазначено, що вона направлена порушнику рекомендованою кореспонденцією, тобто строк оскарження даної постанови пропущено позивачем з незалежних від нього причин, тому підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Також позивач зазначив, що жодної повістки про виклик його до Військового комісаріату на 10.03.2017 року для проходження медичної комісії він не отримував ні поштою, ні особисто під підпис.

Відповідно до вимог п.1. ч.1. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.
Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни, зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів).
Крім того, позивач зазначає, що ст.258 КУпАП встановлений перелік статей, по яким протокол в разі вчинення адміністративних правопорушень не складається, так в даній статті не зазначено ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Тобто, при виявленні правопорушення, передбаченого ч. 210-1 КУпАП, працівникам військкомату слід було скласти протокол про адміністративне правопорушення та порушник мав бути викликаний для розгляду даного протоколу та вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення, що також не було здійснено, при цьому відповідач не надав суду документів,які б спростовували даний факт.
Отже, відповідачем не було надано і в матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б свідчили про підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події складу адміністративного правопорушення.

Суд враховує посилання позивача на те, що він не отримував у будь-який спосіб (рекомендованою кореспонденцією чи під особистий підпис) повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в подальшому справа була розглянута за його відсутності без складання адміністративного протоколу, а відповідачем не було представлено до суду будь-яких доказів вини позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 77, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, ст..ст. 247, 258, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд
ВИРІШИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 466 від 03.05.2017 р. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 466 від 03.05.2017 р. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 210-1 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.