Справа № 175/1870/18-а (2-а/175/28/18)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2019 року м. Дніпросправа № 175/1870/18-а (2-а/175/28/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщені суду м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року (суддя Ребров С.О., смт. Слобожанське, повний текст складено 25.09.2018 року) в адміністративній справі №175/1870/18-а (2-а/175/28/18) за позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Яворський Ігор Костянтинович про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

17.05.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Яворського І.К. (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 790746 за ч. 3 ст. 140 КУпАП та закрити справу у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного стягнення.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову старшого інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Яворського Ігоря Костянтиновича, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 790746 за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції Національної поліції України, як зацікавлена особа, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем зафіксовано докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП. Апелянт вказував на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги пояснення позивача відносно скоєного адміністративного правопорушення. Апелянт вказував, що інспектором було зафіксовано порушення правил СОУ 45.2-6:2006, а саме, позивач як начальник зміни по виконанню аварійно-відновлювальних робіт не здійснив організацію дорожнього руху в місці проведення дорожніх робіт, не здійснив належне огородження ділянки проїзної частини, де проводились роботи та не поставив відповідні дорожні знаки про виконання ремонтних робіт для інформування інших учасників дорожнього руху. Апелянт вказував, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати вимоги правил дорожнього руху, дотримуватись їх, дії учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції вказував, що при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції вказував, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Суд погодився з доводами позивача щодо наявності порушень при винесені постанови про адміністративне правопорушення, а саме: відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують доводи позивача, та пояснення свідків у судовому засіданні, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, оскільки наявні у справі докази, а саме постанова не дає підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП.

Встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 04 травня 2018 року працівниками Управління експлуатації водопровідних мереж МКВП «Дніпроводоканал» проводились аварійно-відновлювальні роботи по вул. Михайла Грушевського біля будинку 58/3. Відповідальним за проведенням робіт був призначений начальник зміни ОСОБА_1

Матеріалами справи встановлено, що Старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Яворським І.К. 04.05.2018 року о 16:00 год. стосовно ОСОБА_1 було складено постанову серії АР № 790746, відповідно до якої у м. Дніпро по вулиці Михайла Грушевського 58/3 начальником зміни МКВП «Дніпроводоканал» проводились дорожні роботи з усунення протечі. ОСОБА_1 будучи посадовою особою та відповідальною особою за проведення дорожніх робіт не вчинив заходи з погодження робіт з відповідними підрозділами Національної поліції а також з огородження та позначення відповідними дорожніми знаками згідно СОУ 45.2-6:2006 та ДСТУ 4100, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 140 КУпАП. Відповідно відмітки на копії постанови, ОСОБА_1 постанову підписав, отримав її копію. Згідно постанови, ОСОБА_1 виконав запис, що з нею не згоден, оскільки виконує дорожні роботи та місце робіт було огороджено, робітники знаходились у сигнальних жилетах.

Встановлено, що ОСОБА_1 заперечував проти того, що 04.05.2018 року при виконанні дорожніх робіт, ним не було огороджена місце проведення робіт, учасники дорожнього руху бачили та могли об'їхати ділянку дороги, де проводились роботи, ремонтні роботи виконувались так, що не заважали руху транспортних засобів по дорозі.

Твердження Старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Яворського І.К. про те, що 04.05.2018 року о 16:00 год. у м. Дніпро по вулиці Михайла Грушевського 58/3 начальником зміни МКВП «Дніпроводоканал» ОСОБА_1 проводились дорожні роботи з усунення протечі та не вчинено заходи з погодження робіт з відповідними підрозділами Національної поліції а також з огородження та позначення відповідними дорожніми знаками згідно СОУ 45.2-6:2006 та ДСТУ 4100, не підтверджені, відсутні докази, зафіксовані технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами. Обов'язок доказування покладається на суб'єкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно пунктів 9.1, 9.3 СОУ 45.2-6:2006 «Безпека дорожнього руху. Порядок огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт» до початку виконання дорожніх робіт, визначену ділянку або місце проведення робіт слід облаштувати тимчасовими технічними засобами згідно з тимчасовою схемою ОДР. Перед зоною виконання робіт допускається встановлювати транспаранти, які інформують про час, місце і характер дорожніх робіт. Транспаранти слід розміщувати за межами узбіччя дороги разом з першим тимчасовим знаком 1.37 згідно з ДСТУ 4100.

Відповідно до ч. 3 ст. 140 КУпАП порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем не доведено, а у разі наявності порушення, не виконано обов'язку по фіксуванню порушення щодо вчинення ОСОБА_1 дорожніх робіт з порушенням нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах.

Колегія суддів вказує, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водієм при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов'язкових норм КУпАП чи інших правил. Однак у даній справі адміністративне правопорушення належно не зафіксовано.

Окремо варто звернути увагу, що у оскаржуваній постанові інспектором не вказано які саме нормативи порушено з посиланням на пункти правил СОУ 45.2-6:2006 та ДСТУ 4100.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб'єкта владних повноважень, чого відповідачем не здійснено.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 286, 315, 316 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року в справі №175/1870/18-а (2-а/175/28/18) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов