Справа № 500/902/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/902/19

16 квітня 2019 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мірінович У.А., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2019 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якій просить:

- поновити позивача на службі інспектором - черговим відділу оперативного реагування управління "Корпусу оперативно - раптової дії" поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 168000 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 09.02.2018 відповідач видав наказ № 395 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1", згідно якого інспектора - чергового відділу оперативного реагування управління "Корпусу оперативно - раптової дії" поліції особливого призначення ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національної поліції України за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), а саме за грубе порушення службової дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, що виразилось у перебуванні на службі у стані наркотичного сп'яніння.

Позивач вважає, що зазначений наказ відповідач видав з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому звернувся з даним позовом до суду.

У відповідності до вимог пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Як слідує з матеріалів справи, що предметом спору є поновлення позивача на службі інспектором - черговим відділу оперативного реагування управління "Корпусу оперативно - раптової дії" поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, тобто, в даному випадку між сторонами існує спір з питань проходження публічної служби.

Відповідно до статті 118 та частини першої статті 120 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частинами першою та п'ятою статті 122 КАС визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як слідує із наказу № 395 від 09.02.2018 ГУНП в Тернопільській області "Про притягнення дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1", що позивач ознайомився із зазначеним наказом 09.02.2018, а тому перебіг процесуального строку на звернення до суду починається з 10.02.2018 і закінчується відповідно 10.03.2018 о 24 год. 00 хв.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду від 11.04.2019 зазначає, що причинною пропуску місячного строку звернення до суду є те, що позивач звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільського області з цивільним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Однак, ухвалою зазначеного суду від 08.05.2018 закрито провадження у даній цивільній справі, у зв'язку з тим, що спір виник внаслідок звільнення позивача з публічної служби, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного суду.

Надалі, 10.05.2018 позивач звернувся із позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду. Однак, ухвалою зазначеного суду від 30.05.2018 позовну заяву повернуто позивачу.

Також, представник позивача зазначив, що з 19.06.2018 по 29.06.2018 він знаходився у неврологічному відділенні Острозької ЦРЛ з клінічним діагнозом - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми у вигляді розсіяної неврологічної симтоматики, астено-вегативний с-м. З 06.07.2018 по 23.07.2018 перебував в КЗ "Рівенський обласний госпіталь ВВ". Водночас, представник позивача звернув увагу на те, що з 31.10.2018 по 22.12.2018 позивач знаходився за межами України, на підтвердження чого надав копію закордонного паспорта.

З огляду на зазначене, представник позивача вважає, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду з поважних причин.

Однак, суд не приймає такі доводи представника позивача, як такі що свідчать саме про наявність поважних та об'єктивних причин, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне звернення до суду, з огляду на наступне.

Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви.

Також, відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "UnionAlimentariaSanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до адміністративного суду з поважних причин.

Зі змісту пункту 51 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", п. 570 рішення Європейського Суду з прав людини від 20 вересня 2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти "Росії", правової позиції викладеної Верховним Судом України у справі № 6-2469цс16 вбачається, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Як слідує з матеріалів справи, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2018, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018, позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Тернопільській області про поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди повернуто позивачу. В обґрунтування такої ухвали, суд виходив з того, що позовну заяву подано з пропущенням місячного строку звернення до адміністративного суду, а суд у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Зокрема, суд у зазначеній ухвалі зазначив, що існувала об'єктивна можливість з 01.03.2018 по 10.03.2018 для звернення позивача до суду з позовом у встановлений КАС строк, однак позивач звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду 10.05.2018. При цьому, позивачем не доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду за захистом свої порушених чи оспорюваних прав чи інтересів. Зазначена ухвала суду набрала законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує із заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду від 11.04.2019, що у ній не зазначено поважності причини пропуску процесуального строку звернення до суду із даним позовом з 01.03.2018 по 10.03.2018.

Більше того, в обґрунтування пропуску строку звернення представник позивача зазначає підстави, які виникли з дати перебування позивача в КЗ "Рівенський обласний госпіталь ВВ" та з дати перебування за межами України, тобто з 19.06.2018 по 29.06.2018 та з 31.10.2018 по 22.12.2018. Щодо пропуску строку звернення до суду в інший період, тобто з 01.03.2018 по 18.06.2018 (охоплений ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2018), та з 30.06.2018 по 30.10.2018 та з 23.12.2018 по 11.04.2019 позивач не навів об'єктивних підстав щодо наявності поважних причин пропуску більше десяти місяців з дати ознайомлення із наказом № 395 від 09.02.2018 ГУНП в Тернопільській області "Про притягнення дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1".

Водночас, твердження представника позивача, зокрема, на те, що поважною причиною пропуску місячного строку звернення до суду є те, що позивач подав позов до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з недодержанням правил підсудності, є хибним, оскільки подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами перебіг позовної давності не переривається, тобто не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-1763цс16, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, представником позивача не наведено жодних поважних причин, у зв'язку з якими суд міг би дійти висновку про поновлення встановленого законом процесуального строку. Будь-яких інших причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б можна було визнати поважними, останній не вказав, а суд не встановив.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС визначено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що позовну заяву подано з пропущенням місячного строку звернення до адміністративного суду, а також те, що представник позивача не надав належні докази поважності причин його пропуску, а суд у заяві не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника позивача від 11.04.2019 про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду, - відмовити.

Позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про поновлення позивача на службі інспектором - черговим відділу оперативного реагування управління "Корпусу оперативно - раптової дії" поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області; про стягнення з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 168000 грн., - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мірінович У.А.

Копія вірна

Суддя Мірінович У.А.