Справа № 160/9012/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2019 року Справа № 160/9012/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод спецінструменту» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, -
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа 160/9012/19 передана судді Віхровій В.С.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що вважає припис винесеним з порушенням норм чинного законодавства та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. В акті перевірки вказано, що позивачем не виконано вимоги припису відповідача від 09.11.2017 р. №4-7980-9-3, що був винесений за результатами позапланового заходу, проведеного в період з 23.10.2017 р. по 03.11.2017 р. Відповідно екологічна інспекція зазначає, що невиконання вказаного припису є порушенням вимог Законів України «Про основні засади державного нагляду тролю) у сфері господарської діяльності», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про оцінку впливу на довкілля», «Про охорону атмосферного повітря», «Про охорону земель», «Про відходи», Водного кодексу України, Земельного кодексу України тощо. Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що до 31 грудня 2018 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю) в тому числі й для перевірки виконання субєктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю). Відповідно до «Переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 18 грудня 2017 р. № 1104, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України, від 11.08.2017 р. № 312, такими зокрема є і держекоінспекція та її територіальні органи (в частині здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки). Таким чином, в теперішній час екологічна інспекція при здійсненні заходів державного нагляду щодо додержання вимог законодавства, перелічених у Положенні, повинна додержуватись обмежень, встановлених Переліком, а саме проводити перевірки в межах повноважень за додержанням вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки. Однак, відповідачем, при здійсненні позапланової перевірки, було перевірено не лише додержання позивачем вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки, а й щодо законодавства про відходи, про охорону атмосферного повітря, оцінку впливу на довкілля, охорону земель, правил технічної установки очистки газу тощо. Предмет перевірки зазначено також у Направленні на перевірку від 18.10.2018 р. Вказане, на думку позивача, є недодержанням вимог Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Переліку. Відповідно до вимог Закону в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом, якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). Позивач зазначає, що в Направленні зазначено кілька осіб-перевіряючих, що направляються на проведення перевірки позивача, однак акт перевірки було підписано лише двома особами. До того ж, позивачем в примірнику акту перевірки відповідача було зазначено, що заперечення на акт перевірки будуть надані позивачем, проте в порушення вимог закону, відповідачем не було враховано та приєднано до Акту перевірки заперечення, що фактично стало підставою для винесення Припису. Крім того, виходячи з переліку нормативно-правових актів, що оприлюднені на офіційному веб-сайт Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області, що здійснювала перевірку, не міститься таких нормативно-правових актів як Закон України «Про оцінку впливу на довкілля», щодо якого було зазначено в акті перевірки і приписі порушення його вимог позивачем. Стосовно безпосередньо порушень, викладених в акті перевірки, позивач вказує, що виробнича діяльність підприємства здійснюється в основних цехах. До складу підприємства входять такі підрозділи як Дільниця виготовлення злитковідрізних різців, Дільниця пневматичного інструменту, Дільниця ТВЧ, Дільниця станків ЧПУ, Злготувальна дільниця. Дільниця профільного шліфування, Котельна, Механічна служба, Склади, Енергетична служба. Термічна та механічна дільниця на території цеху №16 ПАТ «ДЗС». При цьому екологічна інспекція вказує щодо відсутності проектної документації на влаштування виробництва з розділом ОВНС та висновку з оцінки впливу на довкілля. Однак, ТОВ «ДЗС» не здійснює будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію обєктів або інше втручання в природне середовище. Таким чином, ТОВ «ДЗС» не здійснює планову діяльність у розумінні приписів вищевказаного закону. Таким чином, зазначення екологічною інспекцією в Акті перевірки щодо обовязку наявності у ТОВ «ДЗС» проектної документації на влаштування виробництва з розділом ОВНС є таким, що не відповідає приписам чинного законодавства. Екологічна інспекція зазначає, що ТОВ «ДЗС» відноситься до другої категорії видів планованої діяльності та обєктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, а саме що здійснює діяльність з виробництва та обробки металу. Проте, складові вказаної категорії планової діяльності не є предметом господарської діяльності ТОВ «ДСЗ». Тому, віднесення ТОВ «ДЗС» до вказаної категорії є невірним. ТОВ «ДЗС» ведеться комплекс робіт щодо отримання дозволу на викиди, а саме було укладено Договір з ПП «НВЦ «Техноекос» в червні 2018 р. щодо проведення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Листом від 08.10.2018 р. № 1-377/10-18 був направлений звіт з інвентаризації на погодження до Департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації. Строк розгляду документу - 30 днів, наступний кроком є отримання дозволу на викиди. ТОВ «ДЗС» працює та планує продовжувати свою господарську діяльність згідно з вимогами чинного екологічного законодавства. 22.10.2018 р. листом № 625 до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області було направлено Наказ про тимчасову експлуатацію обладнання від 15.01.18 р. з переліком обладнання, яке працювало не в повну виробничу потужність для к. 94 та цеху 16. ОСОБА_1 з зауваженням про надання статистичної звітності по формі 2-ТП (повітря), 2- ТП (водгосп), форма №1 (відходи) працівниками ТОВ «ДЗС» вже були надані обґрунтовані пояснення до працівників Держекоінспекції протягом перевірки в грудні 2017 року, а саме: за посиланням на сайті Державної служби статистики України за пошуком за кодом ЄДРПОУ позивачем отримано перелік форм державних статистичних спостережень, які необхідно подати у 2018 році. При цьому, форма 2-ТП (повітря) відсутня в даному переліку. Відносно форми державного статистичного спостереження «1-відходи» (річна) «Утворення та поводження з відходами» підприємство звітує кожного року. Таким чином, позивач вказує, що ТОВ «ДЗС» в своїй роботі керується інформацією, отриманою виключно від офіційного інформаційного джерела - сторінки Держстату. Щодо обліку викидів від стаціонарних джерел, ТОВ «ДЗС» керується в своїй роботі звітом з інвентаризації джерел викидів, де проведені розрахунки нормативно-допустимих джерел викидів та відповідно до нього надають данні до податкових служб для нарахування екологічного податку. Крім того, позивач зазначає, що на підприємстві відсутні збірники зливових вод, тому немає можливості контролювати кількість і якість зливових стічних вод, які відводяться з території підприємства. При цьому, на сьогодні також ведеться робота щодо дообладнання локальної зливової каналізації тих стоків, що відводяться по рельєфу місцевості. ТОВ «ДЗС» укладено договір про користування мережами каналізації від 28.12.2012р. з ПАТ «ДМЗ», згідно з яким зливові стоки з території підприємства збираються та скидаються в каналізацію зливових стічних вод ПАТ «ДМЗ». На підприємстві постійно ведеться наполеглива робота щодо зменшення забруднення зливової поверхні. Щодо додаткових видів відходів, позивач вказує, що в інвентаризації враховані усі види відходів, що утворюються на підприємстві. На ТОВ «ДЗС» транспорт, що експлуатується на виробництві, обслуговується згідно з договорами на станціях технічного обслуговування (Договір 05/08 2017) ПП «Автоінтерсервіс» та ПП Чебоксаров, тому відхід «гальмівна рідина», як відхід, не є власністю ТОВ «ДЗС». ОСОБА_1 з інструкцією з експлуатації вогнегасників, строк служби вогнегасника складає 10 років. Вогнегасники були закуплені на кінець 2010 -11 рр. Життєвий ресурс вогнегасників становить 10 років з дати технічного контролю виробника. Життєвий цикл вогнегасників закінчується в 2020 році та ще може бути продовжений після технічної діагностики. Щодо відпрацьованих термоізоляційних матеріалів, то вони були враховані в технічному паспорті відходу «Будівельні відходи» (відходи змішані будівництва та знесення будівель і споруд), - розділ 37 «Бій цегли, бетону, ізоляційні матеріали і склобій». Щодо насипу розміщення відходів чорних металів, то місце тимчасового їх розміщення влаштоване належним чином та огороджено від території підприємства бетонним бордюром. Подальша доля відходів, які збирає, зберігає для оброблення та знешкодження відходів згідно з договором № А-174 про надання послуг щодо поводження з відходами від 27.09.2017 р. визначена договором №9/119 на надання комплексних послуг по збиранню, зберіганню для подальшого оброблення, знешкодження безпечних та небезпечних відходів від 01.12.2016 р. між ТОВ «УТІЛІС ІННОТЕХ» та ТОВ «КІВАЧ». Таким чином повний цикл операцій поводження з відходами ТОВ «ДЗС» тримається на постійному контролі. Щодо планів локалізації та ліквідації аварійної ситуації на підприємстві робота ведеться в повному обсязі. Щодо проведення контролю від пересувних джерел викиду (автотранспорт), ТОВ «ДЗС» здійснено вимірювання димності відпрацьованих газів дизеля (газодизеля) автомобілів. Таким чином, неправомірними діями відповідача, що виразилось в недодержанні останнім вимог закону при проведенні перевірки, ненадання можливості позивачу надати заперечення на акт перевірки, неврахування таких заперечень при винесенні припису, права позивача, встановлені вимогами Закону та право на нормальне ведення господарської діяльності порушені.
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Стаття 174 КАС України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
ОСОБА_1 положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2018 р. о 10:30 год.
У звязку із клопотанням представника відповідача про перенесення розгляду справи, розгляд справи 17.12.2018 р. було відкладено до 10:00 год. 16.01.2019 р.
26.12.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач підтверджує висновки, викладені в акті перевірки, що стали підставою для винесення оскаржуваного припису.
11.01.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого позивач повідомляє, що у відзив відповідачем не було надано жодної оцінки та пояснень щодо фактів, викладених у позові. Адже невідповідність акту перевірки, що є підставою для винесення оскаржуваного розпорядчого документу, - припису, вимогам закону є приводом для скасування такого розпорядчого документу.
У звязку із клопотанням представника відповідача про перенесення розгляду справи, розгляд справи 16.01.2019 р. було відкладено до 10:00 год. 06.02.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів.
У звязку із клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи 06.02.2019 р. було відкладено до 11:00 год. 11.02.2019 р.
У підготовче судове засідання 11.02.2019 р. прибули уповноважені представники сторін. Для надання додаткових доказів по справі, розгляд справи відкладено до 09:30 год. 27.02.2019 р.
У підготовче судове засідання 27.02.2019 р. прибули уповноважені представники сторін. Представником відповідача надані заперечення та додаткові докази по справі. Представником позивача надано додаткові пояснення по справі. Для надання додаткових доказів по справі, розгляд справи відкладено до 13:20 год. 06.03.2019 р.
05.03.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником позивача надані додаткові докази по справі та клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено 06.03.2019 р.
У звязку із клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи, суд ухвалив закінчити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті, розгляд справи призначено на 05.04.2019 р. о 10:45 год.
05.04.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли заперечення та додаткові докази по справі.
Також, представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
05.04.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
ОСОБА_1 ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючі визначені КАС України строки розгляду справи, гарантії додержання судом цих строків, дотримання принципу рівності сторін судового засідання та недопущення затягування судового процесу, а також клопотання відповідача про розгляд справи у письмовому провадженні, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення по суті справи та з огляду на положення ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України за можливе перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.
ОСОБА_1 акту перевірки, позивачем не виконано вимоги припису №4-7980-9-3 від 09.11.2017 р.
1.Розробити та погодити у відповідності до вимог природоохоронного законодавства проектну документацію з розділом ОВНС на виробництво спецінструментів до 01.03.2019 р.
2. Розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів до 01.03.2019 р.
3. Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у відповідності до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів до 01.03.2019 р.
4. Не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин без дозволу на викиди до 31.10.2018 р.
5.Організувати ведення первинного обліку у сфері охорони атмосферного повітря до 01.12.2018 р.
6. Забезпечити здійснення розрахунку податкового зобовязання з екологічного податку в повному обсязі до 20.11.2018 р.
7. Забезпечити складання та подання статистичної звітності у відповідності до вимог законодавства до 20.01.2019 р.
8. Організувати ведення первинного обліку в частині охорони водних ресурсів в повному обсязі до 01.12.2018 р.
9. Забезпечити збирання, очищення та відведення стічних вод підприємства у відповідності до вимог чинного законодавства до 01.01.2019 р.
10. Забезпечити здійснення контролю за якістю і кількістю стічних вод підприємства до 01.12.2018 р.
11.Забезпечити здійснення заходів щодо попередження забруднення зливової поверхні підприємства та охорони вод до 01.01.2019 р.
12. Розробити інвентаризацію відходів підприємства у відповідності до фактичного стану до 01.02.2019 р.
13. Визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, та ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоровя людини до 01.02.2019 р.
14. Розробити згідно вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства до 01.02.2019 р.
15. Розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) на всі види відходів у відповідності до вимог законодавства до 01.02.2019 р.
16.місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог законодавства до 01.12.2018 р.
17. Організувати ведення первинного поточного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ до 01.12.2018 р.
18. Забезпечити складання та подання статистичної звітності у сфері поводження з відходами в повному обсязі до 20.01.2019 р.
19. Вжити заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів до 01.12.2018 р.
20. Запровадити здійснення моніторингу місць утворення, зберігання та видалення відходів до01.12.2018 р.
21. Розробити та затвердити інструкцію з експлуатації установок очистки газу відповідно до умов їх роботи до 31.10.2018 р.
22. Призначити осіб відповідальних за технічний стан, обслуговування і безпечну експлуатацію установок очистки газу до 31.10.2018 р.
23. Забезпечити ведення журналів обліку робочого часу ПГОУ до 31.10.2018 р.
24. Розробити паспорти ПГОУ у відповідності до вимог нормативної документації до 31.12.2018 р.
25. Забезпечити перевірку відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність роботи ПГОУ) та перевірку технічного стану ПГОУ у відповідності до вимог нормативної документації до 31.12.2018 р.
26. Забезпечити виконання виробничого контролю за дотриманням затверджених граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та умов Дозволу на викиди до 31.12.2018 р.
27. Забезпечити проведення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин від пересувних джерел викидів у відпрацьованих газах автомобіля підприємства до 31.12.2018 р.
28. Забезпечити проведення технічного навчання і перевірку знань з правил технічної експлуатації установки очистки газу інженерно-технічного персоналу та обслуговуючого персоналу, залученого до експлуатації установок очистки газу до 31.12.2018 р.
Щодо процедури проведення перевірки.
Постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19.0.2017 р. затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України (надалі Положення №275).
Відповідно до Положення № 275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 Положення № 275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення № 275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
ОСОБА_1 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності встановлено, що до до 31 грудня 2018 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю) в тому числі й для перевірки виконання субєктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
Відповідно до «Переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 18 грудня 2017 р. № 1104, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України, від 11.08.2017 р. № 312 (далі - Перелік), такими зокрема є і Держекоінспекція та її територіальні органи (в частині здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки).
ОСОБА_1 ч.3 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) зобовязані оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах нормативно-правові акти (крім актів, що мають гриф обмеження доступу), дотримання яких перевіряється під час здійснення заходів державного нагляду (контролю).
Здійснення заходів державного нагляду (контролю) без оприлюднення нормативно-правових актів (крім актів, що мають гриф обмеження доступу), дотримання яких перевіряється під час здійснення таких заходів, забороняється.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів зокрема є перевірка виконання субєктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
Під час проведення позапланового заходу зясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обовязковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Як вбачається зі змісту акту перевірки, дана перевірка була проведена з питань виконання позивачем припису №4-7980-9-3 від 09.11.2017 р.
Припис №4-7980-9-3 від 09.11.2017 р. позивачем оскаржено не було.
Враховуючи викладене, суд не приймає посилання позивача на відсутність закону, про порушення якого вказано в акті перевірки, в переліку нормативно-правових актів на офіційному сайті екологічної інспекції, оскільки судом не встановлено порушення відповідачем меж проведення перевірки.
Відповідно до ч.6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі субєкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Суд зазначає, що закон не встановлює обовязку підписання акту перевірки усіма перевіряючими, які були направлені до перевірки.
Відповідно відсутність підпису одного з перевіряючих не спростовує виявлені під час заходу контролю порушень.
Також суд зауважує, що заперечення на акт перевірки у разі його подання обовязково розглядається органом контролю та у разу встановлення їх обґрунтованості враховуються при винесенні припису та/або притягненні посадових осіб обєкту відвідування до адміністративної відповідальності. Слідовно неврахування заперечень наданих до акту перевірки свідчить, що орган контролю дійшов висновку про їх необґрунтованість та такі дії також не свідчать про відсутність виявлених порушень вцілому.
Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.12.2010 (справа №21-25а 10) юридична особа, яка вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо неї, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.
За таких обставин, суд не знаходить процедурних порушень, вчинених відповідачем при винесенні оскаржуваного припису.
ОСОБА_1 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
По суті встановлених порушень суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 ст.51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об'єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об'єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров'я людей; проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоровя людей; оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об'єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об'єктів на навколишнє природне середовище.
Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об'єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).
В ході перевірки встановлено, що проектна документація з розділом ОВНС та відповідними погодженнями на влаштування цеху з виробництва спецінструментів відсутня, що є порушення ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 3, 9, 11 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
Враховуючи вищевикладене, підприємству було зазначено у приписі щодо розроблення проектної документації з розділом ОВНС (оцінка впливу на навколишнє середовище) та погодження її у відповідності до вимог законодавства.
Також суд акцентує увагу, що вимоги законодавства повязують обовязковість наявності проектної документації ОВНС незалежно від здійснення підприємством планової або непланової діяльності.
Станом на час розгляду справи проектна документації ОВНС відсутня.
Відповідно до ст. 10 розділу 3 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, серед іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин.
Пунктом 5 та п 6 ст. 11 розділу 3 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» зазначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання відповідного дозволу на викиди.
Статтею 12 розділу 3 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
В ході візуального огляду виробничих цехів підприємства було встановлено, що в матеріалах інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферу обліковуються не всі джерела утворення викидів, які в наявності на підприємстві, зокрема: 9-заточних верстатів, 1-твердопаливний котел Ргоterm, 2- твердопаливних котла Оvadra, 2-зачисних верстата, 1-машина для лазерного маркування, 1- апарат контактного зварювання, 3- токарних верстати, 2-свердлильних верстати, 3-пічі закалювання, 2-ЧПУ, 1-шліфувальний верстат, 1- фрезерний верстат.
Таким чином, викиди забруднюючих речовин від вищезазначених джерел утворення викидів забруднюючих речовин здійснюються за відсутності відповідного дозволу. Відтак, підприємством порушуються вимоги ст.ст. 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Викиди від зазначених джерел утворення викидів не обліковуються в наявних на підприємстві матеріалах інвентаризації викидів, на підставі яких отримано дозвіл на викиди.
Таким чином, вищевказані джерела утворення викидів не враховані у діючому дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та утворюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу.
Станом на час розгляду справи відповідні дозволи відсутні, інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не здійснюється.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані зокрема здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік та своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.
В ході перевірки встановлено, що розрахунок податкового зобовязання з екологічного податку складаються відповідно до інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, яка не відповідає фактичному стану по кількості джерел утворення викидів та обсягами викидів.
Отже, розрахунок податкового зобовязання з екологічного податку складається не в повному обсязі, що є порушенням вимог ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Станом на час розгляду справи, враховуючи відсутність належної інвентаризації джерел викидів, розрахунок податкового зобовязання з екологічного податку складений не у повному обсязі.
Первинний облік водопостачання та водовідведення на підприємстві здійснюється не в повному обсязі, а саме: відсутні журнали кількості та якості зливових стічних вод які відводяться з території підприємства та відсутні журнали щодо контролю якості стічних вод підприємства, статистична звітність по формі 2-ТП (водгосп) не складається, що є порушення ст.ст. 25, 44 Водного кодексу України, ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
ОСОБА_1 ст. 44 Водного кодексу України до обов'язків водокористувачів входить здійснення обліку забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Статтею 42 Водного кодексу України встановлено, що, водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними.
Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води.
Вторинні водокористувачі (абоненти), до яких відноситься ТОВ «ДЗС» - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об'єкти, що шкідливо впливають або можуть вплинути на стан навколишнього природного середовища, види та кількість шкідливих речовин, що потрапляють у навколишнє природне середовище, види й розміри шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього підлягають державному обліку. Підприємства, установи та організації проводять первинний облік у галузі охорони навколишнього природного середовища і безоплатно подають відповідну інформацію органам, що ведуть державний облік у цій галузі.
З метою виконання підприємством вимог ст. 44 Водного кодексу України, ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначено в пункті припису щодо запровадження здійснення Первинного обліку водопостачання та водовідведення на підприємстві та складання статистичної звітності у сфері охорони водних ресурсів.
Посилання позивача на відсутність форми 2-ТП у переліку форм державних статистичних спостережень на сайті Державної служби статистики України за пошуком за кодом ЄДРПОУ та звітування кожного року за формою державного статистичного спостереження «1-відходи» (річна) «Утворення та поводження з відходами» не звільняє від обовязку дотримання вимог природоохоронного законодавства. Перелік, на який посилається позивач затверджений Державною службою статистики України, яка до проведеної перевірки та виявлених під час неї порушень не має ніякого відношення.
ОСОБА_1 ст. 96 Водного кодексу України під час розміщення, проектування, будівництва, реконструкції і введення в дію підприємств, споруд та інших обєктів, а також під час впровадження нових технологічних процесів повинно забезпечуватися раціональне використання вод. При цьому передбачаються технології, які забезпечують охорону вод від забруднення, засмічення і вичерпання, попередження їх шкідливої дії, охорону земель від засолення, підтоплення або переосушення. а також сприяють збереженню природних умов і ландшафтів як безпосередньо в зоні їх розміщення, так і на водозбірній площі водних обєктів.
ОСОБА_1 п. 1 ст. 98 Водного кодексу забороняється введення в дію нових і реконструйованих підприємств, цехів, агрегатів, комунальних та інших обєктів, не забезпечених пристроями і очисними спорудами необхідної потужності, що запобігають забрудненню і засміченню вод або їх шкідливій дії, та необхідною вимірювальною апаратурою, що здійснює облік обємів забору і скидання води;
ОСОБА_1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних обєктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї.
ОСОБА_1 ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані також забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям та уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
ОСОБА_1 ст. 164 Земельного кодексу України охорона земель включає захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів.
Статтею 70 Водного кодексу України встановлено, що скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар'єри тощо), забороняється.
Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи й організації, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.
В ході візуального обстеження встановлено, що територія підприємства не в повному обсязі обладнана локальною зливовою каналізацією, зливові стоки з частини території відводяться по рельєфу місцевості. Очищення зливових вод не здійснюється. Крім того, встановлені факти забруднення зливової поверхні. Підприємством не вжито достатніх заходів щодо попередження забруднення зливової поверхні території підприємства.
Отже, підприємством порушуються ст. ст. 42, 44, 70, 95, 96, 98, 105 Водного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст.ст. 96, 164 Земельного кодексу України.
Позивачем вказано, що ТОВ «ДЗС» укладено договір про користування мережами каналізації від 28.12.2012р. з ПАТ «ДМЗ», згідно з яким зливові стоки з території підприємства збираються та скидаються в каналізацію зливових стічних вод ПАТ «ДМЗ» та на підприємстві постійно ведеться наполеглива робота щодо зменшення забруднення зливової поверхні.
Проте, доказів на підтвердження вчинення дій з попередження забруднення зливової поверхні території підприємства станом на час розгляду справи доказів відсутні. Відтак пояснення позивача з даного питання суті порушення не спростовують.
ОСОБА_1 ст. 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також за погодженням із спеціально уповноваженими органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини, призначати відповідальних осіб у сфері поводження з відходами та забезпечувати розробку в установленому порядку та виконання планів організації роботи у сфері походження з відходами.
ОСОБА_1 ст. 26 Закону України «Про відходи» державному обліку та паспортизації підлягають в обов'язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України. Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМУ від 01.11.99 № 2034 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів», яка розроблена відповідно до статті 26 Закону України «Про відходи», визначено що цей Порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов'язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними.
У цьому Порядку визначено, що інвентаризація відходів -це комплекс разових організаційно-технічних заходів з виявлення, ідентифікації, опису і реєстрації відходів, обліку обсягів їх утворення, утилізації та видалення, а також виявлення і обстеження місць утворення відходів і об'єктів поводження з ними.
В ході ідентифікації відходів, що є складовою частиною інвентаризації відходів, здійснюються заходи з віднесення відходів до певних категорій та класифікаційних груп, виходячи з їх походження, складу, стану, небезпеки для довкілля, здоров'я людини, технологічних можливостей утилізації, знешкодження.
Також, згідно постанови КМУ від 01.11.99 № 2034 паспортизація відходів передбачає складення і ведення паспортів відходів, паспортів місць видалення відходів, реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до державного класифікатора ДК 005-96 «Класифікатор відходів».
ОСОБА_1 ст. 7 Закону України «Про відходи» нормативи у сфері поводження з відходами розробляються за погодженням із уповноваженими органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.
Статтею 17 Закону України «Про відходи» визначено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також за погодженням із уповноваженими органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини.
ОСОБА_1 статті 17 Закону України «Про відходи» субєкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких П(зув) від 50 до 1000, зобовязані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України.
В ході перевірки встановлено, що в матеріалах інвентаризації відходів не обліковуються всі види відходів, а саме: відпрацьовані гальмівні рідини, відпрацьовані термоізоляційні матеріали, вогнегасники відпрацьовані, їх склад, властивості, ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища та норми утворення не визначено, відповідно показник загального утворення відходів (Пзув) розраховано не достовірно та не в повному обсязі. Технічні паспорти відходів розроблено не на всі види відходів, що утворюються на підприємстві. Місця зберігання відходів, не в повному обсязі обладнані у відповідності до вимог природоохоронного законодавства, а саме: в ході візуального огляду встановлено, що підприємством на бетонованій поверхні біля дільниці верстатів ЧПУ здійснюється насипом розміщення відходів чорних металів та біля дільниці профільного шліфування насипом розміщуються відходи абразивного матеріалу.
Отже, підприємством порушуються вимоги ст.ст. 7, 17, 26, 32 Закону України «Про відходи», ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Станом на час розгляду справи докази належного обліку відходів відсутні.
ОСОБА_1 ст. 17 Закону України «Про відходи», суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобовязані забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації; не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів; надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов'язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи.
Статтею 32 Закону України «Про відходи» забороняється передавати чи продавати небезпечні відходи громадянам, підприємствам, установам та організаціям, якщо вони не забезпечують утилізації чи видалення цих відходів екологічно безпечним способом;
Статтею 33 Закону України «Про відходи» визначено, що зберігання та видалення відходів повинно здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам.
Статтею 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що субєкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях з додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоровя людей.
В ході перевірки встановлено, що на підприємстві договори щодо видалення чи утилізації відходів укладено не на всі види відходів. Місця тимчасового зберігання відходів не обладнано згідно вимог природоохоронного законодавства.
Отже, підприємством порушено вимоги ст. ст. 17,33 Закону України «Про відходи».
ОСОБА_1 вказаної ст. 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об'єкти, що шкідливо впливають або можуть вплинути на стан навколишнього природного середовища, види та кількість шкідливих речовин, що потрапляють у навколишнє природне середовище, види й розміри шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього підлягають державному обліку. Підприємства, установи та організації проводять первинний облік у галузі охорони навколишнього природного середовища і безоплатно подають відповідну інформацію органам, що ведуть державний облік у цій галузі.
В ході перевірки встановлено, що первинний поточний облік кількості відходів за формою 1-ВТ не ведеться, статистична звітність у сфері поводження з відходами по формі 1-ВТ відходи складається не достовірно.
Таким чином, підприємством порушуються вимоги ст. 17 Закону України «Про відходи», ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Станом на час розгляду справи договори щодо видалення/утилізації відходів на всі види відходів відсутні, доказів належного обладнання місць тимчасового зберігання відходів не надано.
Отже, Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області діяла в межах визначеної законодавством компетенції та в порядку передбаченому Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Крім того, слід зазначити, що згідно статті 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров'я людей.
Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов'язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно- правових та інших заходів.
Так, судом встановлено та підтверджується позивачем, зокрема в наданих 27.02.2019 р. поясненнях, що останнім вчинюються дії щодо виконання умов припису, з чого слідує висновок, що позивач погоджується з виявленими порушеннями та усуває їх добровільно.
Крім того, позивачем не було оскаржено припис, покладений в основу перевірки ТОВ «ДЗС» з 18.10.2018 р. по 24.10.2018 р. (акт №582/5-8/18 від 24.10.2018 р.).
Відповідачем також долучено до матеріалів справи акт позапланової перевірки позивача з питань виконання оскаржуваного припису (акт №208/5-8/19 від 26.03.2019 р.), відповідно до змісту якого порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища не перестали існувати.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що усі порушення, виявлені в ході проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ «ДЗС», проведеної в період з 18.10.2018 р. по 24.10.2018 р., відповідають фактичному стану підприємства та є обґрунтованими відповідно до вимог чинного законодавства.
Решта доводів учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
ОСОБА_1 до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. ОСОБА_1 з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
ОСОБА_1 ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності та доцільності виконання вимог припису, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
В порядку ст.139 КАС України розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не проводиться.
Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод спецінструменту» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 квітня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 15.04.19 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_3