Справа № 320/6356/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6356/18 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив зобов'язати Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області виплатити грошову компенсацію на придбання житла, як особі з інвалідністю 2 групи з числа учасників бойових дій на території іншої держави - Афганістан.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до приписів Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого постановою КМУ від 28.03.2018 №214, має право на грошову компенсацію на придбання житла.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області виплатити грошову компенсацію на придбання житла ОСОБА_2, як особі з інвалідністю другої групи з числа учасників бойових дій на території іншої держави - Афганістан.

В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення, посилаючись на не повне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, скаржник посилається на те, що позивач всупереч п. 1 постанови КМУ від 28.03.2018 станом на 01.01.2018 року не був визнаний особою з інвалідністю І-ІІ групи.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 в період з 16.04.1986 по 24.11.1987 брав участь у військових діях у складі Військової частин п.п. 48059, яка дислокувалась на території Афганістану.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 16 листопада 2016 року № 4730, підтверджено наявність у позивача під час перебування на території Афганістану вогнепальних осколкових поранень обох рук, лівої ноги, контузії головного мозку у 1986 році.

За даними довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 1048992 від 30.07.2018 р. за результатами повторного огляду ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 24.07.2018 року. Причиною інвалідності зазначено поранення, контузія, захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і має правовий статус інвалід війни.

Починаючи з 24.06.2016 року і по даний час, позивач перебуває на квартирному обліку в позачерговій черзі як інвалід війни третьої групи, що підтверджується Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради №423 від 24.06.2016. А Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 03.09.2018 №593 було внесено зміни до квартирної справи позивача та вирішено рахувати позивача у списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла, як інваліда війни другої групи, з вересня 2018 року.

13.09.2018 ОСОБА_2 звернувся з заявою до відповідача, в якій просив розглянути питання щодо порядку виплати грошової компенсації для отримання грошової площі.

Листом від 20.09.2018 №13-7255 Управління соціального захисту населення повідомило позивачу, що він не має права на отримання грошової компенсації на поліпшення житлових умов, так як на 01.01.2018 року не визнаний особою з інвалідністю І-ІІ групи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІІ (надалі за тестом - «Закон №3551-ХІІ») учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у цих державах.

Пунктом 18 статті 13 Закону №3551-ХІІ визначено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, як позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Постановою № 214 від 28.03.2018 затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей та Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей.

Пунктом 1 Порядку та умов визначено механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для осіб з інвалідністю I - II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР станом на 1 січня 2018 року.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що оскільки станом на 01.01.2018 року позивач не був визнаний особою з інвалідністю І-ІІ групи, він не мав права на отримання грошової компенсації на поліпшення житлових умов.

Проте, пунктом 1 Порядку виплати грошової компенсації визначено умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», для осіб з інвалідністю I - II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр).

Отже, саме Порядком виплати грошової компенсації не було встановлено обов'язку бути визнаним особою з інвалідністю І-ІІ групи станом на 01.01.2018 року.

Крім того, відповідно до п. 5 Порядку виплати грошової компенсації за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, міських, районних у містах рад за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (в разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (далі - комісія).

До складу комісії входять представники виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об'єднань ветеранів (за їх згодою).

Пунктом 6 Порядку виплати грошової компенсації визначено, що до повноважень комісії належить, зокрема прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації.

Згідно п. 7 Порядку виплати грошової компенсації заява про призначення грошової компенсації подається членом сім'ї загиблого, особою з інвалідністю (далі - заявник) або його (її) законним представником чи уповноваженою особою до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення) особисто.

Відповідно до пунктів 10-12 Порядку виплати грошової компенсації орган соціального захисту населення протягом п'яти робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов заявника орган соціального захисту населення не пізніше ніж через три робочі дні (у випадку, визначеному в пункті 22 цього Порядку, - не пізніше ніж через 10 робочих днів) вносить комісії подання про виплату грошової компенсації.

Комісія протягом п'яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті та в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової компенсації.

Пунктом 15 Порядку виплати грошової компенсації визначено, що комісія приймає рішення про відмову в призначенні грошової допомоги заявнику з таких підстав: 1) загиблий не належав до осіб, статус яким установлено відповідно до пунктів 2, 13 - 15 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 2) особа з інвалідністю не належить до осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, та одержала інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що пов'язані з перебуванням у таких державах; 3) заявник не належить до членів сім'ї загиблого, визначених у пункті 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 4) заявник не перебуває на квартирному обліку з урахуванням вимоги, визначеної у пункті 9 цього Порядку; 5) категорія заявника як члена сім'ї загиблого є нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член сім'ї загиблого, в разі одночасного подання ними заяви про отримання грошової компенсації; 6) категорія заявника як члена сім'ї загиблого є нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член його сім'ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей загиблих, які перебувають на обліку в Реєстрі та мають першочергове право на таку виплату; 7) заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім'ї загиблого та особі з інвалідністю I - II групи із числа учасників бойових дій на території інших держав.

Пунктами 17, 18 Порядку виплати грошової компенсації встановлено, що у разі відмови в призначенні грошової компенсації комісія надсилає заявнику копію відповідного рішення із зазначенням підстав для його прийняття не пізніше ніж через три робочі дні з дати його прийняття.

Заявник має право оскаржити в суді рішення комісії про відмову в призначенні грошової компенсації.

Суд першої інстанції зобов'язав Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області виплатити грошову компенсацію на придбання житла позивачу, як особі з інвалідністю другої групи з числа учасників бойових дій на території іншої держави - Афганістан

Проте, Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради у відповідності до діючого законодавства не уповноважений вирішувати питання призначення грошової компенсації. Відповідно до п.13 Порядку відповідач зобов'язаний не пізніше ніж через три робочі дні направити подання до комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації.

Згідно з частиною 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача слід зобов'язати Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради внести до комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю подання про виплату ОСОБА_2 грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

За таких обставин ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 р. скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради внести до комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю подання про виплату ОСОБА_2 грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 16 квітня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна