Справа № 473/1715/19
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1715/19
РІШЕННЯ

іменем України

"17" квітня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О., за участі перекладача Нгуєн Чионг Хай, представника відповідача адвоката Ліпатова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську справу адміністративної юрисдикції, яка відноситься до категорії термінових адміністративних справ за позовною заявою Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення передачі громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 року позивач Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення передачі громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначав, що 15 квітня 2019 року в м. Вознесенськ Миколаївської області співробітниками Вознесенського районного відділу УДМС України в Миколаївській області був виявлений громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , який перебував на території України без жодних документів, які б давали йому право на виїзд з України, що стало підставою для його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 є особою на яку поширюються правовідносини щодо передачі його відповідно до угоди про реадмісію, у нього відсутні підстави для законного перебування на території України, він не вжив заходів стосовно своєї легалізації, відсутні кошти необхідні для проживання в Україні (не працює), відсутній документ, який дає право на виїзд з території України у встановленому порядку, також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, представник позивача просив позов задовольнити посилаючись на п.2 ч.1 ст. 289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача Віхров І.В. підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що прибув на територію України з території Російської Федерації поза пунктом пропуску, паспортний документ втрачений.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 3 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 289 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2019 року в м. Вознесенськ Миколаївської області співробітниками Вознесенського районного відділу УДМС України в Миколаївській області був виявлений громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , який перебував на території України без жодних документів, які б давали йому право на виїзд з України, що стало підставою для його затримання згідно протоколу ММК №000142 про адміністративне затримання за ч.2 ст. 263 КУпАП та на підставі рішення посадової особи позивача поміщення до Державної установи Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк 72 години з метою ідентифікації.

В ході проведення перевірки зі слів відповідача ОСОБА_1 встановлено, що він прибув в Україну поза пунктом пропуску Державного кордону з метою транзитного проїзду до країн Європейського союзу, паспортний документ відсутній, близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони України не має, відсутні підстави для подальшого перебування на території України.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до суду із адміністративним позовом про затримання відповідача ОСОБА_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення передачі громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

У ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Відповідно до п.113 рішення ЄСПЛ у справі «Чахал проти Великої Британії», будь-яке позбавлення волі відповідно до §1 (f) ст.5 конвенції буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим відповідно до §1 (f) ст.5 конвенції (рішення у справах «Куїн проти Франції», «Коломпар проти Бельгії»).

Частиною 1 статті 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із копії довідки про особу відповідача, яка приєднана до матеріалів справи, слідує, що ОСОБА_1 є громадянином Соціалістичної республіки В`єтнам, що зазначено у тексті позовної заяви та не заперечується відповідачем, що останній є громадянином Соціалістичної республіки В`єтнам.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року №3773-VI (далі - Закон №3773-VI).

За приписами частини 1 статті 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Згідно частини 3 статті 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

27.09.2007 року між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам було підписано Угоду про реадмісію громадян обох держав, підписаної в м. Нью-Йорк 25 вересня 2007 року, яка була ратифікована Законом України від 03 вересня 2008 року N 359-VI.

Вказана Угода визначає підстави та порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України положень про реадмісію (приймання-передавання) громадян обох держав, а також порядок їх взаємодії під час здійснення реадмісійних процедур.

Відповідно до пунктів 1-2 статті 1 Угоди на запит однієї Договірної Сторони інша Договірна Сторона здійснює реадмісію осіб, які не виконують чи більше не виконують правові вимоги стосовно в`їзду чи перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, далі - осіб, які підлягають реадмісії.

Запитуюча Договірна Сторона негайно та без будь-яких спеціальних процедур здійснює реадмісію осіб, які підлягають реадмісії та які, відповідно до результатів перевірки компетентними органами, не є громадянами держави запитуваної Договірної Сторони або не відповідають вимогам, передбаченим у статті 2 цієї Угоди.

Згідно зі ст. 4 Угоди Запитувана договірна Сторона відповідає на запит щодо здійснення реадмісії осіб, які підлягають реадмісії, виданий запитуючою Договірною Стороною, протягом 45 днів після дати отримання такого запиту. Запитувана Договірна Сторона робить усе можливе, щоб скоротити час надання відповіді на запит у разі, якщо запитуюча Договірна Сторона повідомляє запитуваній Договірній Стороні про те, що особа, яка підлягає реадмісії, поміщена в заклад, що знаходиться під охороною, або заарештована з метою здійснення депортації.

Запитуюча Договірна Сторона повідомляє запитувану Договірну Сторону про заплановану дату передачі особи, яка підлягає реадмісії, принаймні за 7 днів до настання цієї дати.

Запит щодо здійснення реадмісії відповідно до пункту 2 статті 1 подається запитуваною Договірною Стороною запитуючій Договірній Стороні протягом 90 днів з дати передачі відповідної особи запитуваній Договірній Стороні, за винятком випадків, коли ця особа на день передачі не мала громадянства держави запитуваної Договірної Сторони.

Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 лютого 2015 року № 158 закріплено конкретне застосування процедури реадмісії.

Пунктом 1 розділу ІХ Інструкції визначено, що у разі встановлення відповідними імплементаційними (виконавчими) протоколами до міжнародних угод про реадмісію іншого порядку реадмісії, ніж той, що встановлений у цій Інструкції, застосовуються положення, визначені цими протоколами.

Тобто визначена чинним законодавством процедуру реадмісії має застосуватися відносно відповідача і в межах цієї процедури здійснюються і заходи щодо ідентифікації особи іноземця.

Керуючись ст.ст. 241-246, 289 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення передачі громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - задовольнити.

Затримати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення передачі громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

На час апеляційного оскарження рішення суду громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 утримувати у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя: О.Є.Старжинська