Справа № 760/4988/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 квітня 2019 року № 760/4988/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доПравобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії
представники сторін:позивача - не прибув; відповідача - Храпачевська О.П.,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1) звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просив суд визнати неправомірною відмову управління ПФ Солом'янського району м. Києва щодо врахування при нарахуванні пенсії довідки № 12 від 06.12.2013 Української наукової асоціації про заробітну плату за період з лютого по січень 1992 року на основі упередженого і неналежного листа заступника начальника управління ПФУ у Подільському районі м. Києва від 07.03.2014; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахувати при розрахунку пенсії довідку Української наукової асоціації № 12 від 06.12.2013 про заробіток за період з лютого по грудень 1992 року.

В якості підстав позову позивач посилається на те, що йому неправомірно було відмовлено у врахуванні довідки про заробітну плату № 12 від 06.12.2013, що видана Українською науковою асоціацією. Зокрема, позивач зазначає, що він 18.09.2013 за № 423 здав документи на первинне нарахування пенсії в управлінні ПФУ у Солом'янському районі м. Києва; відповідно до ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; у разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку; якщо працівник пропрацював менше одного календарного місяця, то заробіток за весь відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на число робочих днів за місяць, обчислене в середньому за рік (25,4 - при шестиденному робочому тижні та 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні). У цьому разі для обчислення пенсії враховується заробіток у розмірі не більше двох тарифних ставок (окладів); у розрахунок до липня 2000 року неправомірно та без належної причини не взято до уваги довідку про заробітну плату № 8-КЗ від 12.01.1993 за період з 01.01.1992 по січень 1992 року, яка є складовою довідки № 12 від 06.12.1992; довідка не була взята до розрахунку через те, що МВП «НТЦ Домен» Української наукової асоціації за період з 01.01.1992 по січень 1992 року до управління ПФУ не звітувало і страхові внески не сплачувало; проте, як вбачається із відповіді Головного управління ПФУ м. Києва № 12105/05/0-1304 від 01.07.2016, то МВП «НТЦ Домен» було зареєстроване управлінні ПФУ у Подільському районі м. Києва 10.02.1992, згідно акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12.12.2010, затвердженого Державним архівом м. Києва 17.12.2010 № 03-49, надати підтвердження внесків за вказаний період не має можливості, так як дані по вказаній організації не збереглися у зв'язку з затопленням архівного приміщення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Шереметьєвій Л.А.

23.02.2018 ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було вирішено передати адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

17.05.2018 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла справа № 760/4988/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Пащенку К.С.

15.06.2018 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі № 760/4988/18 та призначено справу до розгляду в підготовче засідання на 14.08.2018.

Судовими повістками про виклик від 12.07.2018 судом викликано представників сторін в судове засідання на 16.08.2018.

16.08.2018 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника Головного управління ПФУ в м. Києві надійшло клопотання про заміну відповідача у справі № 826/4988/18 з Правобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві на належного відповідача - Головне управління ПФУ в м. Києві, так як постановою КМУ № 203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» було затверджено перелік територіальних органів ПФУ, які реорганізовуються шляхом злиття, в т.ч. під реорганізацію потрапило і Правобережне об'єднане управління ПФУ в м. Києві; внаслідок реорганізації 27.04.2018 створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.08.2018 було здійснено заміну відповідача у справі № 826/4988/18, а саме з Правобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві на його правонаступника - Головне управління ПФУ в м. Києві.

16.08.2018 до Окружного адміністративного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року; за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв; у разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж; за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі; додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону; у всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців; відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок; страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом; страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок; якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок; в листі Управління ПФУ в Подільському районі м. Києва від 30.12.2013 № 15816/11 зазначено, що за період з 01.01.1992 по 02.12.1996 страхові внески МВП «НТЦ Домен» не сплачувалися; саме тому відсутні будь-які підстави для зарахування довідки про розмір заробітної плати за 1992 рік для обчислення пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.08.2018 задоволено заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку про поновлення пропущеного строку; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.

16.08.2018 Окружним адміністративним судом м. Києва винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.10.2018.

02.10.2018 Окружним адміністративним судом м. Києва у зв'язку з неявкою сторін у судове засідання було відкладено розгляд справи на 06.11.2018.

06.11.2018 до Окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на заявлене клопотання, суд ухвалив адміністративну справу відповідно до ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України розглядати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04.11.2013 позивачем було подано до Міністерства соціальної політики, Пенсійного фонду України та управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва заяву про врахування довідки про заробітну плату при нарахуванні йому пенсії.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами, листом управління від 16.12.2013 № 14349/06 надіслано запит до управління Пенсійного фонду в Подільському районі м. Києва щодо надання інформації про перебування на обліку та підтвердження сплати страхових внесків МВП «НТЦ Домен» за період з 01.01.1992 по 31.12.2003.

В листі управління Пенсійного фонду в Подільському районі м. Києва від 30.12.2013 № 15816/11 зазначено, що за період з 01.01.1992 по 02.12.1996 страхові внески не сплачувались.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві у листі від 01.07.2016 № 12605/05/С-1301 у відповідь на звернення позивача від 14.06.2016 № б/н повідомляється, що МВП «НТЦ Домен» було зареєстроване управлінні ПФУ у Подільському районі м. Києва 10.02.1992. Згідно акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12.12.2010, затвердженого Державним архівом м. Києва 17.12.2010 № 03-49, надати підтвердження внесків за вказаний період не має можливості, так як дані по вказаній організації не збереглися у зв'язку з затопленням архівного приміщення.

Судом з матеріалів справи також встановлено, що 19.04.2014 позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, у якому просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва провести перерахунок його пенсії з урахуванням довідки Української наукової асоціації від 06.12.2013 за період з лютого по грудень 1992 року та виключити з розрахунку неповні місяці: липень та серпень 1996 року, починаючи з 17.08.2013 (справа № 760/8400/14).

Так, під час розгляду справи № 760/8400/14 судом встановлено, що надана позивачем довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 12 від 06.12.2013, видана Інститутом фундаментальних досліджень Української наукової асоціації не відповідає встановленій формі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії відповідно до пункту 7 (а не 6, як зазначено в довідці від 06.12.2013) Порядку подання та оформлення документів відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, а саме, в ній не вказані суми заробітної плати із розшифруванням.

Як вбачається з даних довідки, вона видана Інститутом фундаментальних досліджень Української наукової асоціації, а не МВП «Науково технологічним центром «Домен» Української наукової асоціації, де позивач працював з січня 1992 року по грудень 1992 року згідно копії трудової книжки.

Також, 25.02.2014 за № 2921/06 Управлінням Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва був надісланий лист до управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва стосовно інформації по МВП «Науково-технічний центр «Домен» Української наукової асоціації, яке перебувало на обліку з 01.01.1992 по 02.12.1996 в управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, а саме чи звітувало дане підприємство до управління, а також прохання надати довідку про фонд оплати праці за вищезазначений період та кількість працюючих.

07.03.2014 управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва надало відповідь на лист Управління від 25.02.2014, зазначивши в ньому, що МВП «Науково-технічний центр «Домен» Української наукової асоціації за період з 01.01.1992 по 02.12.1996 не звітував та страхові внески не сплачував.

За наслідками розгляду справи № 760/8400/14 Солом'янським районним судом м. Києва було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

За наслідками перегляду постанови Солом'янського районного суду м. Києва Київським апеляційним адміністративним судом було винесено ухвалу від 29.09.2014 у справі № 760/8400/14, якою відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 02.06.2014 залишено без змін.

Ухвала набрала законної сили у день проголошення, а саме 29.09.2014.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Саме тому, всі факти, які було встановлено Солом'янським районним судом м. Києва та Київським апеляційним адміністративним судом при розгляді справи № 760/8400/14 є фактами, що мають преюдиційне значення, та не потребують доведення у рамках іншого судового провадження.

Також судом встановлено, що 23.04.2015 на адресу Солом'янського районного суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд постанови суду від 02.06.2014 в справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про зобов'язання вчинити дії з перерахунку пенсії. Заявник зазначає, що нововиявленою обставиною, яка є істотною для вирішення даної справи, є той факт, що управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, довідка якого про несплату підприємством МВП «Науково-технічний центр «Домен» Української наукової асоціації страхових внесків за період з 01.01.1992 по 02.12.1996, покладена в основу судового рішення від 02.06.2014, було зареєстроване лише 09.08.2001.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22.05.2015 було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

14.07.2015 за наслідками перегляду ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 22.05.2015 Київським апеляційним адміністративним судом було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1

01.10.2015 за наслідками перегляду ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 в касаційному порядку (провадження № К/800/37212/15) було відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва про зобов'язання вчинити дії.

В черговий раз не погоджуючись із такими позиціями територіальних органів ПФУ та судів України, позивач звернувся із відповідним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються правовими нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії відноситься - суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає жодних правових підстав для врахування відповідачем при здійсненні розрахунку пенсії позивача періоду роботи з лютого по грудень 1992 року, вказаного в довідці Української наукової асоціації від 06.12.2013 року, оскільки МВП «Науково-технічний центр «Домен» Української наукової асоціації не сплачував внесків на державне соціальне страхування.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Також при вирішенні цієї справи судом береться до уваги висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, у якому вказано, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

З огляду на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову, а також, враховуючи, що позивач не сплатив судовий збір при подачі адміністративного позову, відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко