Справа № 640/2782/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 квітня 2019 року № 640/2782/19

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., за участю секретаря судового засідання Острович Е.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макстгруп»

до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві

про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача: Бебель О.О.

від відповідача: не прибув.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Макстгруп» (надалі також - позивач) з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві (надалі також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву чи письмових пояснень на заявлений позов не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

В судому засіданні, представником позивача зазначено, що постановою старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС м.Києва Телейчук Т.О. від 30.10.2018 ВП №57569821 відкрито виконавче провадження та накладено арешт на належне ТОВ «Макстгруп» нерухоме майно, розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Посмітного, 2.

Як вбачається з постанови відповідача від 30.10.2018 ВП №57569821 остання винесена на підставі ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 30.10.2018 №753/8985/18-ц (суддя М.П. Шклянка).

Представником позивача також зазначено, що згідно рішення Вищої ради правосуддя України №2037/0/15-18 від 26.06.2018 суддя М.П. Шклянка звільнена з посади судді Дарницького районного суду м.Києва.

Отже, винесення ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 30.10.2018 №753/8985/18-ц не є можливим суддею М.П. Шклянкою в зв'язку із звільненням останньої з посади судді 26.06.2018.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена на підставі ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 30.10.2018 №753/8985/18-ц (суддя М.П. Шклянка) в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутня. Однак, за наявними реквізитами даної ухвали, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна постанова Дарницького районного суду м.Києва від 13.06.2018 №753/8985/18 щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи (суддя П.Л. Коляденко).

Отже, суд приходить до висновку, що постанова від 30.10.2018 ВП №57569821 винесено на підставі не існуючого судового рішення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Макстгруп», задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві - Телейчук Т.О. від 30.10.2018 ВП №57569821, якою накладено арешт на нежитлові будівлі загальною площею 2421,3кв.м., що складаються з будівель літ «А4», «Е-Е1», «З», «К», «Л», «М» за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.Посмітного, будинок 2.

Зобов'язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві звільнити з-під арешту належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Макстгруп» майно, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 2421,3кв.м., що складаються з будівель літ «А4», «Е-Е1», «З», «К», «Л», «М» за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.Посмітного, будинок 2 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обтяжувачем яких є Святошинський районний відділ державно виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макстгруп» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій

Повний текст рішення виготовлено 15.04.2019.