Справа № 640/4945/19
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/4945/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу 640/4945/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 6 батальйону 2 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Зіновєва Олександра Сергійовича, Головного управління державної казначейської служби у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №2 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Зінов'єва О.С. при винесенні постанови серія ЕАВ №929944 від 19 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову серія ЕАВ №929944 від 19 лютого 2019 року по адміністративній справі за фактом порушення правил дорожнього руху, винесену працівником УПП в Харківській області - інспектором роти №6 батальйону №2 УПП у Харківській області лейтенантом поліції Зінов'євим О.С., якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень; зобов'язати Головне управління державної казначейської служби у Харківській області () повернути ОСОБА_1 сплачену суму адміністративного штрафу у розмірі 255,00 грн. (двісті п'ятдесят п'ять грн. 00 коп.) на картковий рахунок №3502 в ПАТ «Альфа-банк», рахунок отримувача: 2924701, ЄДРПОУ отримувача: 23494714, МФО 300346.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 19.02.2019 р. інспектором роти №6 батальйону №2 УПП у Харківській області, лейтенантом поліції Зінов'євим Олександром Сергійовичем, було винесено постанову серія ЕАВ №929944 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зафіксоване не в автоматичному режим за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Відповідно до вищевказаної постанови, позивач о 07 годині 54 хвилини, рухаючись за кермом автомобіля у м. Харкові по вул. Космічна, 1 не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» - здійснила проїзд без зупинки, чим порушила п.8.4.«б» ПДР - Порушення вимог знаків пріоритету.

Позивач вважає дії інспектора протиправними, а постанову незаконною, яка винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки дані обставини не відповідають дійсності.

19.02.2019 р. вона рухалася у транспортному засобі, який належить їй (HYUNDAI ACCENT державний номер НОМЕР_1) по вулиці Культури у напрямку вулиці Ромен Роллана

та в подальшому на вулицю Космічну. На вулиці Космічній, 1 була зупинена патрульним

автомобілем д.н.з. 11 4975. До автомобілю позивача підійшов співробітник патрульної поліції, який представився лейтенантом поліції Зінов'євим та вимагав пред'явити йому водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов'язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ, і сказав, що позивач нібито порушила вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено».

Переглянувши документи, інспектор пішов до свого службового транспорту, та через деякий час повернувся і повідомив позивача, що буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та про можливість сплатити штраф у розмірі 255 грн. на місці за допомогою безготівкового платіжного пристрою.

Всупереч вимог ст. 245, 280 КпАП України дана постанова винесена без з'ясування чи

було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає

вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують

відповідальність чи заподіяно майнову шкоду, а також без з'ясування інших обставин, що мають

значення для правильного вирішення справи.

Також інспектор патрульної поліції не ознайомив позивача з її правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України, не надав можливості надати пояснення, що мають суттєве значення для вирішення справи, а в односторонньому порядку визнав її вину та виніс постанову про адміністративне порушення.

Крім того, інспектором поліції не дотримано процедури притягнення особи до відповідальності, розглянуто справу без підготовки, чим порушено її права.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

З огляду на постанову, в неї відсутні будь які додатки, в тому числі і обов'язкові зазначення технічного засобу (що є імперативною вимогою), якими здійснено фото або відеозапис. Таким чином в справі відсутні та не розглядались будь які докази, які б могли підтвердити правопорушення. Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, посадова особа не могла оцінити за власним переконанням за відсутністю будь яких доказів, а тому є всі підстави вважати, що відповідач був упереджений та порушив вимоги ст. 245 КУпАП, де зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оскільки з фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 не погодилась та вважала дії інспектора поліції неправомірними вона звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.03.2019 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

22.03.2019 р. до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, недоліки зазначені в ухвалі суду усунуті та надано уточнений адміністративний позов.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження в адміністративній справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв до канцелярії суду не надходило.

Відповідач - інспектор роти 6 батальйону 2 УПП у Харківській області лейтенант поліції Зіновєв О.С. у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.25), відзиву до суду не надано, будь-яких заяв до канцелярії суду не надходило.

Представник відповідача - Головного управління державної казначейської служби у Харківській області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.24), відзиву до суду не надано, будь-яких заяв до канцелярії суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що сторони сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, відповідачі не скористались наданим правом для подання відзиву у строк, встановлений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 25.03.2019 р., будь-яких заяв чи клопотань суду не надано, враховуючи строки розгляду справи, визначені ст..286 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справі доказів.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом щодо оскарження постанови від 19.02.2019 р., не порушила передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки позов до суду надійшов поштою, на поштовому конверті міститься штамп із датою відправлення - 28.02.2019 р.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти 6 батальйону 2 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Зіновєва Олександра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №929944 від 19.02.2019 р. на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.7).

У постанові зазначено, що 19.02.2019 року 07:54:09 Харків вул. Космічна 1, не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2 здійснила проїзд без зупинки, чим порушив п.8.4.б ПДР - Порушення вимог знаків пріоритету.

Стаття, частина статті КУпАП: ст. 122 ч. 1.

Прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: накласти штраф 255 грн.

До постанови додається: …» (а.с.7).

Згідно квитанції про сплату штрафу, 19.02.2019 р. ОСОБА_1 було сплачено штраф у сумі 255,00 грн. за протоколом серія ЕАВ №929944 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Судом приймаються до уваги доводи позивача про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст..283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Суд вважає, що при винесенні даної постанови відповідачем порушено ряд процесуальних вимог до провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме: ст. 245, 279, 280 КУпАП - формальність притягнення особи до адміністративної відповідальності; як наслідок - порушено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право на захист (ст.268 КУпАП), яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення постанови про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Така ж правова позиція викладена у у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015,

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії інспектора при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти 6 батальйону 2 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Зіновєва Олександра Сергійовича при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 929944 від 19.02.2019 р.

Постанову інспектора роти 6 батальйону 2 УПП у Харківській області лейтенанта поліції Зіновєва Олександра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ №929944 від 19.02.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Зобов'язати Головне управління державної казначейської служби у Харківській області () повернути ОСОБА_1 сплачену суму адміністративного штрафу у розмірі 255,00 грн. (двісті п'ятдесят п'ять грн.. 00 коп.) на картковий рахунок №3308 в ПАТ «Альфа-банк», МФО банка 300346, податковий номер отримувача НОМЕР_2, отримувач ОСОБА_1.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2.

Відповідач 1 - інспектор роти 6 батальйону 2 УПП у Харківській області лейтенант поліції Зіновєв Олександр Сергійович, місцезнаходження: м.Харків, вул..Шевченка 315-А.

Відповідач 2 - Головне управління державної казначейської служби у Харківській області, місцезнаходження: 61166, м.Харків, вул..Бакуліна, б.18, .

Повне судове рішення складено 16 квітня 2019 року.

Суддя Чередник В.Є.