Справа № 160/8631/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Справа № 160/8631/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №581/03.8.15 від 29.08.2018р. про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2;
- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення за її призначенням, тобто з 23.07.2018р.
Ухвалою суду від 19.12.2018 року прийнято до свого провадження вказану справу та відкрито провадження у справі та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується паспортом громадянина України АК 711862, копія якого наявна в матеріалах справи.
Розглянувши заяву позивача щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 04.04.2018 року, Пенсійний фонд Листом №373/03.8-15 від 25.06.2018р., відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
В довідці від 04.04.2018р. № 20 зазначені відомості про: 1) перебування позивача: - на учбових зборах з відривом від виробництва з 14.10.1988р. по 11.1988р. (наказ від 4.11.1988р. № 116-к.), - у відпустці без збереження заробітної плати з 20.08.1999р. по 22.08.1999р. за сімейними обставинами (наказ від 20.08.1999р. № 130-к), 2) про те, що інших відомостей у архіві, який передано на зберігання ТОВ «АТП 31», не міститься.
Також зазначено, що Довідки від 18.01.2018р. №2-4 підтверджують нарахування сум заробітку плати з лютого 1984р. по червень 2000р., професія-водій міських маршрутів.
1) автомобіль марки «Икарус-280»: в 1988р.-за маршрутом № 45 (резерв 28, 57, 37, 62), в 1989р., 1991р. 1992р., 1997р.-за маршрутом № 45, в 1990р.-за маршрутом № 45 (резерв № 64, 57, 62 и 132), в 1994р.-за маршрутом № 45,64, в 1998р.-за маршрутами № 45, 64, 57, в 1999р.-за маршрутами № 28, 45, 64, в 2000р.-за маршрутами № 28, 45, 57, 64, в 2002-2006р.р.-за маршрутами № 201, 202, 45, 43, 98;
2) автомобіль марки «Mercedes-Benz»: в 2007р.-за: 1) міськими маршрутами № 38, 45 разові замовлення (наказ від 13.08.2007р. № 216), 2) маршрутами № 201, 202, 45, 43, 98, 37, обслуговування (наказ від 15.11.2007р. № 313), в 2009р.-за маршрутами № 43, 98, 37, в 2010р.-за маршрутами № 43, 98, 37, 241, замовлені.
За таких обставин, комісією прийнято рішення підтвердити періоди роботи з 01.01.1988р. по 31.12.1992р., з 01.01.1994р. по 31.12.1994р., з 01.01.1997р. по 31.12.2000р., для зарахування до пільгового стажу згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що становить 10 рокі".
Також, Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 4 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто заяву позивача від 23.07.2018р. та документи, надані для призначення пенсії на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв).
Надана довідка від 27.08.2018р. № 293 не містить чітких відомостей про періоди роботи позивача водієм на міських автобусних маршрутах протягом 2013, 2015, 2016 років, та даних про те, на підставі яких документів вона видана.
За таких обставин, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту.
Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з п."з" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 - XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
За відсутності 30 років страхового стажу, пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності не менше 27 років у чоловіків в період з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року.
Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.
Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;
б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» автобус - транспортний засіб, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більш ніж дев'ять з місцем водія включно; автобусний маршрут міський - автобусний маршрут, який не виходить за межі території населеного пункту; перевезення пасажирів у звичайному режимі руху - перевезення пасажирів автобусами на маршруті загального користування з дотриманням усіх зупинок, передбачених розкладом руху; перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі - перевезення пасажирів на міському маршруті загального користування за розкладом руху, в якому визначається час відправлення автобусів з початкового та кінцевого пунктів маршруту з висадкою і посадкою пасажирів чи громадян на їхню вимогу на шляху прямування автобуса в місцях, де це не заборонено правилами дорожнього руху.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Таким чином уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу застосовуються виключно за відсутності відомості у трудовій книжці.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 683/977/17.
Матеріалами справи встановлено, що позивач 04.04.2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через не підтвердження наявності у позивача необхідного пільгового стажу.
В довідці від 04.04.2018р. № 20 зазначені відомості про: 1) перебування позивача: - на учбових зборах з відривом від виробництва з 14.10.1988р. по 11.1988р. (наказ від 4.11.1988р. № 116-к.), - у відпустці без збереження заробітної плати з 20.08.1999р. по 22.08.1999р. за сімейними обставинами (наказ від 20.08.1999р. № 130-к), 2) про те, що інших відомостей у архіві, який передано на зберігання ТОВ «АТП 31», не міститься.
Також зазначено, що Довідки від 18.01.2018р. №2-4 підтверджують нарахування сум заробітку плати з лютого 1984р. по червень 2000р., професія-водій міських маршрутів.
1) автомобіль марки «Икарус-280»: в 1988р.-за маршрутом № 45 (резерв 28, 57, 37, 62), в 1989р., 1991р. 1992р., 1997р.-за маршрутом № 45, в 1990р.-за маршрутом № 45 (резерв № 64, 57, 62 и 132), в 1994р.-за маршрутом № 45,64, в 1998р.-за маршрутами № 45, 64, 57, в 1999р.-за маршрутами № 28, 45, 64, в 2000р.-за маршрутами № 28, 45, 57, 64, в 2002-2006р.р.-за маршрутами № 201, 202, 45, 43, 98;
2) автомобіль марки «Mercedes-Benz»: в 2007р.-за: 1) міськими маршрутами № 38, 45 разові замовлення (наказ від 13.08.2007р. № 216), 2) маршрутами № 201, 202, 45, 43, 98, 37, обслуговування (наказ від 15.11.2007р. № 313), в 2009р.-за маршрутами № 43, 98, 37, в 2010р.-за маршрутами № 43, 98, 37, 241, замовлені.
За таких обставин, комісією прийнято рішення підтвердити періоди роботи з 01.01.1988р. по 31.12.1992р., з 01.01.1994р. по 31.12.1994р., з 01.01.1997р. по 31.12.2000р., для зарахування до пільгового стажу згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що становить 10 рокі".
Так, вказаним рішенням підтверджено стаж роботи позивача у цілях призначення пенсії у порядку п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» лише за періоди з 01.01.1988р. по 31.12.1992р., з 01.01.1994р. по 31.12.1994р., з 01.01.1997р. по 31.12.2000р. по професії водій на автобусі (міського пасажирського транспорту), що у сукупності становить 10 років та є меншим від мінімально необхідного показника у 12 років та 6 місяців.
23.07.2018р. позивач повторно звернувся до Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 4 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою для призначення пенсії на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв).
Надана довідка від 27.08.2018р. № 293 не містить чітких відомостей про періоди роботи позивача водієм на міських автобусних маршрутах протягом 2013, 2015, 2016 років, та даних про те, на підставі яких документів вона видана.
За таких обставин, позивачу вказаним рішенням, яке оформлене листом №581/03.8-15 від 29.08.2018р. відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту.
Разом з тим, суд не погоджується з таким рішенням відповідача виходячи з наступного.
Записи про спірні періоди роботи дефектів їх вчинення не мають.
Суд зазначає, що згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Отже, в даному випадку суд зазначає, що факт роботи позивача у спірний період підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.
Також суд зазначає, що у випадку не достатності документів, або наявності труднощів у їх отриманні пенсійний орган надає особі, що звернулася за призначенням пенсії допомогу, проте відповідачем не надано доказів надання допомоги позивачу у отриманні додаткових документів.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Всупереч цьому, відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї відмови у призначенні пенсії позивачу.
З огляду на встановлені обставини суд приходить до висновку про наявність у позивача необхідного стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту, що дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
У зв'язку з цим, рішення відповідача, яке оформлено Листом «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах» №581/03.8-15 від 29.08.2018р., яким відмовлено у призначенні позивачу, пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є протиправним та підлягає скасуванню.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 704,80грн.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова