Справа № 160/741/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року Справа № 160/741/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
позивача представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_3 у зарахуванні періодів роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці «Райсільгоспенерго» з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року, протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.08.2018 року № 2, від 26.10.2018 року № 1, яким відмовлено ОСОБА_3 у зарахуванні періодів роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці «Райсільгоспенерго» з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати періоди роботи ОСОБА_3 з 08.02.1983 року (наказ від 08.02.1983 року № 7) по 17.04.1989 року (наказ від 14.04.1989 року № 29) до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на загальних умовах відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розглянути повторно питання про призначення ОСОБА_3 трудової пенсії за віком на загальних умовах.
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачем протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства відмовлено ОСОБА_3 у зарахуванні до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на загальних умовах, періодів роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці "Райсільгоспенерго" з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року. Трудовий стаж на даному підприємстві підтверджено належними записами в трудовій книжці та свідками, які писали пояснення до органу пенсійного фонду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/741/19 та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
27 лютого 2019 року від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що до стажу позивача не було враховано період роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці "Райсільгоспенерго" з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року, у зв'язку з тим, що дата наказу про прийом на роботу ОСОБА_3 містить виправлення, при цьому виправлений запис підприємством не завірений, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58. Рішенням комісії з питань підтвердження трудового стажу на підставі показань свідків від 03.08.2018 року ОСОБА_3 не підтверджено період роботи з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року, через недостатність документів. У відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб підприємців, громадських формувань інформація щодо державної реєстрації припинення діяльності Томаківського міжгосподарського підприємства по енергетиці "Райсільгоспенерго" (перейменоване в ТОВ "Енергомонтаж") відсутня, що виключає можливість установлення трудового стажу на піжставі показань свідків. Архіви Томаківського міжгосподарського підприємства по енергетиці "Райсільгоспенерго" (перейменоване в ТОВ "Енергомонтаж") на зберігання до архівного сектору Томаківської районної державної адміністрації, до виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області та АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на зберігання не надходили. За таких умов відповідачем правомірно прийнято рішення, оскільки запис в трудову книжку зроблено з порушенням Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників" № 58, а підтвердити стаж, у спосіб передбачений законодавством, не виявилось можливим.
06 березня 2019 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано аналогічну правову позицію, що викладена в позовній заяві та зазначено, що відповідач на виконання п. 4.2 постанови Правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 не здійснив жодних дій задля вирішення питання стосовно наявності чи відсутності у ОСОБА_3 спірного періоду роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці "Райсільгоспенерго" з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року.
Ухвалою суду від 21 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 160/741/19 до судового розгляду по суті.
21 березня 2019 року ухвалою суду викликано в судове засідання призначене на 04 квітня 2019 року для допиту в якості свідків громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Позивач та його представник в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та у відповіді на відзив, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для оформлення пенсії.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в свою чергу було проінформовано позивача про те, що зарахувати період роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці «Райсільгоспенерго» з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_3, не можливо, оскільки дата наказу про прийом на роботу містить виправлення та виправлений запис підприємством не завірений, а тому призначити пенсію за віком у звязку із недостатністю загального трудового стажу неможливо.
На підставі рішень про результати розгляду заяви комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.08.2018 року за № 2, від 26.10.2018 року за № 1, ОСОБА_3 було відмовлено у зарахуванні вказаного періоду роботи на Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці «Райсільгоспенерго» у звязку із недостатністю інформації в документах.
Позивач, вважаючи рішення відповідача про відмову в підтвердженні періодів трудового стажу протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
При цьому, відповідно до п. 4.2 Порядку 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно п.1, п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно п.18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у період з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року працював в Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці «Райсільгоспенерго», що підтверджується записами в трудовій книжці, оригінал якої оглянуто судом.
Під час судового розгляду справи були допитані в якості свідків гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6, які також працювали з позивачем на Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці "Райсільгоспенерго" та підтвердили їх спільну роботу на даному підприємстві, також в матеріалах справи містяться копії трудових книжок даних свідків, з яких убачається спільна робота за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даного періоду роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.
Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини на які посилається відповідач є необґрунтованими та не можуть порушувати законне право позивача на включення періоду його роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці "Райсільгоспенерго" з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року до загального стажу роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи зазначене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 536,80 грн., що документально підтверджується квитанцією від 24.01.2019 року № ПН790614К.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1 536,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_3, у зарахуванні періодів роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці "Райсільгоспенерго" з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.08.2018 року №2, від 26.10.2018 року №1, яким відмовлено ОСОБА_3, у зарахуванні періодів роботи у Томаківському міжгосподарському підприємстві по енергетиці "Райсільгоспенерго" з 08.02.1983 року по 17.04.1989 року.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати періоди роботи ОСОБА_3 з 08.02.1983 року (наказ від 08.02.1983 року №7) по 17.04.1989 року (наказ від 14.04.1989 року № 29) до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на загальних умовах відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та розглянути повторно питання про призначення ОСОБА_3 трудової пенсії за віком на загальних умовах.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1