Справа № 591/2315/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 квітня 2019 року

Київ

справа №591/2315/16-а

адміністративне провадження №К/9901/9647/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Анцупової Т.О., Бучик А.Ю.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі № 591/2315/16-а за позовом ОСОБА_2 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення матеріальної шкоди, стягнення моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019 про повернення апеляційної скарги.

З зібраних матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 апеляційну скаргу позивачів залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, для надання документу про сплату судового збору.

Згідно оскаржуваної ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019, що не спростовується доводами касаційної скарги, скаржник у встановлений судом строк виявлені недоліки апеляційної скарги не усунув - не надав суду документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, проте направив до суду заяву відповідно до якої повідомляв суд, що на підставі частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" його звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі.

Оцінивши доводи скаржника щодо звільнення його від сплати судового збору, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі положень статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" за подання апеляційної скарги у цій справі, а тому, прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору та про повернення йому апеляційної скарги, у зв'язку з не усуненням виявлених судом недоліків апеляційної скарги у встановлений строк.

Згідно поданої касаційної скарги, позивач наполягає на тому, що він звільнений від сплати судового збору у цій справі на підставі положень Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки є споживачем фінансових послуг наданих йому відповідачем.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" № 1023-XII від 12.05.1991 (далі - Закон № 1023-XII), цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно пункту 17 частини першої статті 1 Закон № 1023-XII, послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Таким чином, дія Закону № 1023-XII поширюється лише на договірні правовідносини, які виникають на підставі відповідного споживчого договору, зокрема, щодо надання послуг.

Як вбачається з постанови Зарічного районного суду м. Суми від 22.06.2016 у цій справі, основним предметом позову у цій справі є оскарження дій відповідача щодо безпідставного виконання скасованої постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ВП № 28112928 від 05.02.2013 року, згідно якої вирішено звернути стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2 шляхом відрахувань в розмірі 20%, що належить до виплати боржнику щомісячно після відрахувань податків.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (чинного на момент спірних правовідносин ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частини шостої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зазначене дає підстави вважати, що спірні правовідносини у цій справі виникли між позивачем та відповідачем в межах та на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як учасниками виконавчого провадження, а не сторонами споживчого договору.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду щодо безпідставності доводів скаржника про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі на підставі положень Закону № 1023-XII.

Частиною п'ятою статті 296 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно частини другої статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Тому, враховуючи те, що скаржник не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі положень Закону № 1023-XII у цій справі, та те, що ним не було усунуто у встановлений судом строк виявлені недоліки, апеляційний суд прийняв правильне рішення про повернення апеляційної скарги заявнику.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи касаційної скарги не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі № 591/2315/16-а.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Т.О. Анцупова

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду