Справа № 583/273/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 р. м. ХарківСправа № 583/273/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Бенедик А.П. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції України в Сумській області Департаменту патрульної поліції на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2019, головуючий суддя І інстанції: Ярошенко Т.О. (повний текст складено 25.01.19) по справі № 583/273/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції України в Сумській області , Поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Петренка Сергія Вікторовича , третя особа - Державна казначейська служба України

про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції Петренка Сергія Вікторовича (далі - відповідач 1, поліцейський), Управління патрульної поліції України в Сумській області (далі - відповідач 2), третя особа - Державна казначейська служба України в якому просив:

- визнати протиправними дії поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Сумській області сержанта поліції Петренка С.В., що полягали у винесені постанови серії НК № 433910 складеної 16.01.2019;

- скасувати постанову серії НК № 433910 від 16.01.2019 винесену поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Сумській області сержантом поліції Петренком С.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення;

- справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції Петренка С.В. серії НК № 433910 від 16.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. як незаконну.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням відповідач 2, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Вважає, що судом першої інстанції не вірно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що провадження у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі і за ч. 1 ст. 121 КУпАП, відбувається у скороченому вигляді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладення стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, а складання протоколу під час провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності у таких випадках не передбачено. Також зазначає, що ним було надано до суду в день розгляду справи відзив на позов та диск з відеофіксацією вчиненого позивачем правопорушення, які судом не було прийнято до уваги.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що поліцейським роти №2 батальйону УПП в Сумській області сержантом поліції Петренком С.В. 16.01.2019 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 433910, згідно якої прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП ( а.с.4).

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 16.01.2019 о 11 год. 34 хв. в м. Охтирка по вул. Коцюбинського керуючи транспортним засобом Ford Transit Connect, номерний знак НОМЕР_1, здійснював буксирування причепу ПГА 1, номерний знак НОМЕР_2, який мав несправності, а саме на одну вісь колеса встановлено шину з різним протекторним малюнком, чим порушив п. 31.4.5 (г) ПДР України.

Приймаючи рішення про скасування постанови, суд першої інстанції виходив з того, що поліцейським роти №2 Батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області не було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а відразу винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП. За висновком суду складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов'язковою складовою притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також суд вказав, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Оскільки постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність доказів скоєння позивачем правовопрушення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на фактичні обставини справи та вимоги діючого на час спірних правовідносин сторін законодавства.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами пункту 31.4.5 (г) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Відповідно до пункту 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно з п. п. «в» п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем у день судового розгляду до суду першої інстанції надано відзив на позов разом з відеозаписом вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

З оглянутого відеозапису судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем була вчинена експлуатація транспортного засобу (причепу), на одній осі якого встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора.

Колегією суддів встановлено, що позивач не надав належних доказів на спростування встановленого порушення, передбаченого п.п. «г» п. 31.4.5 ПДР України.

Щодо висновків суду першої інстанції стосовно того, що поліцейським не складено протокол про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення органанми Національної поліції здійснюється в порядку, визначеному розділом IV КУпАП.

Так, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

При цьому, ч. 4 ст. 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічні положення містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

У відповідності до п. 2 розділу ІІІ зазначеної Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, ухвалюється на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас, ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином працівники органів і підрозділів Національної поліції наділені правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення без складання протоколу.

Отже, в діях позивача, зазначених в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо обов'язковості складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції констатує відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, як на підставу своїх вимог позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, а факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, підтверджується наявними матеріалами справи.

Таким чином, з огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2019 підлягає скасуванню, апеляційна скарга - задоволенню.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду прийнятого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 229, 271, 272, 286, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції України в Сумській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2019 року по справі № 583/273/19 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції України в Сумській області , Поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Петренка Сергія Вікторовича , третя особа - Державна казначейська служба України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 17.04.2019.