Справа № 450/3118/16-а
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3118/16-а Провадження № 2-а/450/41/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д. А.

при секретарі Рибак Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Тернопіль про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 09.12.2016 року звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідачів в якому просить визнати постанову серії АР № 259613 від 27 листопада 2016 р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 27.11.2016 р. близько 00.55 хв. рухався на автомобілі НОМЕР_1 з міста Тернопіль в напрямку до м.Львова. На перехресті вулиць Львівської та ОСОБА_2 його зупинив наряд поліції, зокрема, інспектор роти №3 батальйону УПП у м.Тернопіль ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_3, який повідомив, що в автомобілі не працює ліва фара в режимі ближнього світла. На що ним було повідомлено працівникам поліції, що він знаходився в дорозі вже досить тривалий час. У звязку із поганою видимістю, повязаною з погодними умовами (в цей час в м.Тернопіль був туман), в автомобілі були ввімкнені і передні основні фари, і передні протитуманні фари. Тому, він не помітив, коли вийшла з ладу лампа ближнього світла з передньої основної фари автомобіля. Натомість, повідомив працівникам поліції, що керуючись ПДР, зобовязується рухатись до найближчої АЗС чи іншої торгової точки, придбати відповідну лампу для передньої фари автомобіля та усунути зазначену несправність самостійно.

Однак,не взявши його пояснення і не врахувавши п. 31.5 ПДР України Інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Тернопіль ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 27.11.2016 р. винесено постанову серії АР №259613 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до згаданої постанови ОСОБА_1 27.11.2016 р. об 00.55 год. у м.Тернопіль на перехресті вулиць Львівської та ОСОБА_2 керував ТЗ «Chevrolet Cruze», д.н.з. ВС 0142 С Н. в якого в темну пору доби не працювала лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив п.п.31.4.3 (в) ПДР.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та вказав, що в даному випадку в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вихід з ладу лампи ближнього світла передньої лівої фари не залежить від дій чи бездіяльності його як водія автомобіля. А момент виходу з ладу лампи передбачити неможливо.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Тернопіль не зявився, однак від нього надійшло заперечення на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову та справу слухати у його відсутності. Свої заперечення мотивує тим, що вимоги ОСОБА_1 являються безпідставними та необгрунтовними, оскільки останній не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує викладені в позовній заяві обставини.

Зі встановлених фактів і викладених положень нормативних актів вбачається, що позивач порушив правила і вчинив правопорушення, керуючи транспортним засобом, що має технічні несправності, рух з якими заборонений. Таким чином інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 мав повноваження і обовязок за наявності порушень у діях позивача розглянути справу та скласти постанову і накласти адміністративне стягнення.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Суд, відповідно до ст.128 КАС України проводить розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів, проти чого позивач не заперечував.

При цьому, суд виходить виключно з вимог ч.2 ст.71 КАС України, згідно якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 27.11.2016 р. об 00.55 год. у м.Тернопіль на перехресті вулиць Львівської та ОСОБА_2 керував ТЗ «Chevrolet Cruze», д.н.з. ВС 0142 С Н. в якого в темну пору доби не працювала лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив п.п.31.4.3 (в) ПДР. За вчинене правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

У відповідності до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Статтею 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 23.12.2005 р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз"яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржувана постанова не відповідає згаданим вище вимогам.

З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить обставин необхідних для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку, визначеному ст.278-280 КУпАП.

Відповідно до пп.31.4.3 (в) п.31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі якщо в автомобілі не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Водночас, згідно п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей. зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Із даної постанови вбачається, що даний висновок інспектора поліції ґрунтується лише на його внутрішньому переконанні. Інспектором при винесенні оскаржуваної постанови, не взято до уваги пояснення особи, що притягалася до адміністративної відповідальності, про те, що не помітив коли вийшла з ладу лампа ближнього світла з передньої основної фари автомобіля. Натомість, повідомив працівникам поліції, що керуючись ПДР, зобовязується рухатись до найближчої АЗС чи іншої торгової точки, придбати відповідну лампу для передньої фари автомобіля та усунути зазначену несправність самостійно, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 доданими до протоколу. Таким чином, інспектором без належного обґрунтування не було дано ОСОБА_1 можливості виконати п. 31.5 ПДР України.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачені адміністративна відповідальність.

Всупереч вимог ст.71 КАС України, у представлених суду запереченнях відповідачем жодних доказів вчинення ОСОБА_1 умисних протиправних дій, які б свідчили про правомірність винесення оскаржуваної постанови представлено не було.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії АР № 259613 від 27.11.2016 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП була винесена неправомірно.

Керуючись ст.12, 14, 18, 71, 159, 160, 167 КАС України, ст.ст. 287, 288 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Постанову серії АР №359613 від 27.11.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 ст. 121 КУпАП закрити.

На постанову можна подати апеляційну скаргу до адміністративного апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області на протязі 10 днів з моменту проголошення постанови.

СуддяОСОБА_5