Справа № 645/5011/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р. Справа № 645/5011/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.01.2019, суддя Ульяніч І.В., повний текст рішення складено 01.02.2019, вул. Б. Хмельницького 32/38, м. Харків, 61099, по справі № 645/5011/18

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 Едуардовича-лейтенанта поліції 1 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Едуардовича-лейтенанта поліції 1 батальйону 7 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач, лейтенант поліції ОСОБА_2Е.), третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати дії ОСОБА_2 лейтенанта поліції 1 батальйону 7 роти УПП в Дніпропетровській області неправомірними та скасувати постанову серії ЕАА № 431005 від 05.06.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.01.2019 частково задоволено позовні вимоги.

Скасовано постанову лейтенанта поліції ОСОБА_2, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 431005 від 05.06.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП, в вигляді попередження.

Закрито справу про адміністративне правопорушення за ст. 125 КУпАП відносно ОСОБА_1

Не погодившись з даним судовим рішенням, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги Департамент патрульної поліції Національної поліції України зазначив, що специфічним видом доказу у даній категорії справ є відповідні спостереження поліцейських, які виявили порушення Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), на яке належним чином відреагували. Результатом чого стало винесення оскаржуваної постанови. Також зазначив, що процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем була зафіксована на нагрудний відеореєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у звязку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі відповідно до п. 9 розд. XII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішних справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395). Крім того, зазначив, що позивач не надав жодних доказів, які спростували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 призначено до розгляду клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку письмового провадження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження та ухвалами суду від 03.04.2019 відкрито провадження по справі № 645/5011/18, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не зявилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Постановою серії ЕАА № 431005 від 05.06.2018 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді попередження.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 05.06.2018 року о 14 годині 45 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1, під час зупинки на вимогу працівника поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після своєї зупинки, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог в цій частині.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ст.125 КУпАП.

У статті 125 КУпАП зазначено. що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Згідно п. 9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар;.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України відповідачем не надано. В матеріалах справи як доказ наявна лише постанова яка є предметом оскарження.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 № 524/9104/16-а.

Посилання апелянта на спостереження поліцейських як на специфічний вид доказу у даній категорії справ колегія суддів вважає помилковими, оскільки зазначені спостереження є лише субєктивним ставленням поліцейських до події, що відбулася, та результатом зазначених спостережень стало винесення оскаржуваної постанови, а тому даний довід апеляційної скарги, з урахуванням ст. 62 Конституції, не є безумовним доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП. Під час судового розгляду факт вчинення правопорушення позивачем не знайшов свого підтвердження.

Посилання апелянта на ненадання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження факту дотримання ПДР України колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, з урахуванням приписів ст. 77 КАС України, у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Посилання апелянта на неможливість надання відеозапису притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки даний запис знищено згідно положень Інструкції № 1395 колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, оскільки даний запис з посилань апелянта є фіксацією процедури розгляду справи, а не факту вчинення правопорушення.

З гідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи відсутність будь-яких належних доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем за ст. 125 КУпАП, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав субєктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було надано відповідачем належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо недоведеності вини позивача у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 січня 2019 року по справі № 645/5011/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Постанова складена в повному обсязі 16.04.2019