Справа № 805/2374/16-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2019 року

Київ

справа №805/2374/16-а

адміністративне провадження №К/9901/34212/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року (судді: Казначеєв Е.Г. (головуючий), Васильєва І.ПА., Гайдар А.В.) у справі №805/2374/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство «Красноармійський динасовий завод» (далі - позивач, ПАТ«Красноармійський динасовий завод») звернулось до суду з позовом до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування вимоги від 07.04.2016 №Ю-4273-23.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача відсутня заборгованість зі сплати єдиного внеску станом на 29 лютого 2016 року, з урахуванням того, що єдиний внесок за лютий 2016 року ПАТ «Красноармійський динасовий завод» повністю сплатило в строк до 18 березня 2016 року включно (граничний строк сплати - 21.03.2016) тому, позивач вважає оскаржувану вимогу Красноармійської ОДПІ від 07 квітня 2016 року №Ю-4270-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 березня 2016 року в сумі 153 624, 69 грн протиправною.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року задоволено адміністративний позов. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що заходи по стягненню недоїмки (в даному випадку направлення вимоги), яка виникла у позивача як платника єдиного внеску, який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, можуть вживатись контролюючим органом за умов передбачених вказаними вище нормами. Крім того, у позивача відсутня недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31 березня 2016 року, яка встановлена відповідачем відповідно до вимоги від 07 квітня 2016 року № Ю-4270-23.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем суми єдиного внеску які сплачувались позивачем у рахунок сплати сум єдиного внеску за лютий 2016 року зараховувались у рахунок сплати недоїмки, у порядку календарної черговості виникнення, та після її погашення в рахунок сплати єдиного внеску за лютий 2016 року. Отже, станом на 31.03.2016 у позивача виникла заборгованість із сплати єдиного внеску за лютий 2016 року у сумі 153 624,69 грн. Стосовно посилання позивача на звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску у відповідності до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI до закінчення проведення антитерористичної операції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що недоїмка з єдиного внеску виникла за звітні періоди 2016 року (лютий 2016р.), спірна вимога податкового органу № Ю-4273-23 прийнята 07.04.2016, тобто, недоїмка виникла в період коли норма Закону № 2464-VI зі змінами внесеними Законом № 1669-VII щодо звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску, вже не діяла.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6. Касаційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження, відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Красноармійський динасовий завод» є юридичною особою, зареєстровано за адресою: 85301, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Шмідта, буд. 3.

17 березня 2016 року позивачем було подано в електронному вигляді звіт про суми нарахованої заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску (дата та номер реєстрації звіту в Реєстрі застрахованих осіб: 17.03.2016 № 477734) за лютий 2016 року, відповідно до якого загальна сума єдиного внеску (рядок 8), що підлягала позивачем до сплати складала 309 692,81 грн, по строку сплати 21.03.2016.

Позивачем за вказаним звітом сплачено суми єдиного внеску, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень, а також зазначене підтверджується зворотнім боком облікової картки позивача.

Відповідно до зворотного боку облікової картки позивача по єдиному внеску, за позивачем станом на 21 березня 2016 року обліковувалась недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 251 061,05 грн. Станом на 31.03.2016 недоїмка становила 153 624,69 грн.

07 квітня 2016 року контролюючим органом винесено вимогу №Ю-4270-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 31 березня 2016 року у розмірі 153 624,69 грн.

За результатами адміністративного оскарження спірної вимоги, рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області №2778/10/05-99-10-01-12-1 від 26 травня 2016 року скаргу позивача залишено без задоволення, а спірну вимогу про сплату боргу без змін. Рішенням Державної фіскальною служби України №14551/6/99-99-11-02-02-25 від 05 липня 2016 року зазначено, що станом на 14 квітня 2016 року сума боргу, яка виникла в березні згідно звіту нарахування заробітної плати самостійно погашена позивачем, тобто, оскаржувана вимога вважається відкликаною, а предмет оскарження відсутній.

Позивачем подано до контролюючого органу заяву від 06 листопада 2014 року №11/316 про звільнення його від виконання обов'язків, визначених ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги позивач посилається на те, що Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02 вересня 2014 року внесено зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ від 08 липня 2010 року та передбачено звільнення суб'єктів господарювання на період проведення антитерористичної операції від обов'язку своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, у зв'язку з чим контролюючий орган не мав законних підстав для формування та направлення йому вимоги про сплату боргу.

Контролюючим органом подано до суду касаційної інстанції заперечення на касаційну скаргу позивача, відповідно до яких просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін з посиланням на її необґрунтованість, зважаючи на те, що платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території, де проводилась АТО або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, продовжують здійснювати господарську діяльність, нараховувати, обчислювати і сплачувати заробітну плату, такі зобов'язані виконувати вимоги Закону 2464, у тому числі і щодо своєчасності сплати єдиного внеску.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464.

9.1 Частина перша статті 2

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

9.2 Частина 2 статті 6

Платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

9.3. Частини 5,7,8 статті 9

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування; єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку; платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

9.4. Частини 1, 2, 4 Стаття 25

Рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

9.5. Пункт 9-3 Перехідних положень (з 13 березня 2015 року в зв'язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" від 2 березня 2015 року №219-VIII пункт 9-3 постановлено вважати пунктом 9-4.

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

10. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669.

10.1. Стаття 1

Період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

11. 30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України видано розпорядження №1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням же Кабінету Міністрів України №1079-р від 05 листопада 2014 року "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р" дію розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р зупинено.

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України".

Відповідно до пунктів 1, 3 Розпорядження №1275-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (згідно з додатком), та визнано такими, що втратили чинність: Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р".

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VІІ прийнято з метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

13. Платникам єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО надано можливість у період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО або військового чи надзвичайного стану не виконувати встановлені частиною 2 статті 6 Закону №2464 обов'язки щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску.

14. Водночас, Закон №2464 не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ«Красноармійський динасовий завод» знаходиться на обліку в контролюючому органі, який розташований на території населеного пункту, визначеного переліком, зазначеним у статті 2 Закону №1669-VII, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить м. Красноармійськ.

Згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р, м. Красноармійськ віднесено до населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з положеннями Закону №1669-VII достатньою підставою, для звільнення від відповідальності за невиконання вимог щодо вчасності нарахування та сплати єдиного внеску є встановлення факту знаходження платника податку на обліку в податкових органах, розміщених на території проведення АТО.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за невиконання вимог щодо вчасності нарахування та сплати єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, позивач перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористичної операція, тому згідно із положеннями Закону №1669-VII не несе фінансової відповідальності за порушення вимог Закону № 2464-VI в частині несвоєчасного або не в повному обсязі нарахування обчислення і сплачування єдиного внеску.

Вказаний висновок висловлений Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду під час розгляду зразкової справи - рішення від 30.03.2018 (справа №812/292/180).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заходи по стягненню недоїмки (в даному випадку направлення вимоги), яка виникла у позивача як платника єдиного внеску, який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у Законі №1669, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України №405/2014, можуть вживатись контролюючим органом, після закінчення АТО.

Судами встановлено, що постановами Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 року у справі № 805/1453/16-а, та від 28 липня 2016 року у справі №805/1654/16-а, які були залишені без змін ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року та від 27 вересня 2016 року відповідно, та набрали законної сили, було визнано протиправними та скасовано: вимогу про сплату боргу (недоїмки) Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-4270-23 від 11.01.2016, якою до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 110 575, 26 грн, та вимогу про сплату боргу (недоїмки) Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-4270-23 від 01.03.2016 на суму недоїмки - 175 338,97 грн відповідно. Тобто, вказаними рішеннями встановлено що позивач виконав вимоги Закону та станом на 29 лютого 2016 року немає заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до аналізу звіту за лютий 2016 року від 17 березня 2016 року та відповідних платіжних доручень, загальна сума єдиного соціального внеску, визначена позивачем самостійно (рядок 8) у розмірі 309 692,81 грн фактично була сплачена у встановлені строки до 18 березня 2016 року при граничному строку сплати 21 березня 2016 року, що також підтверджується та відображено у зворотному боці облікової картки позивача, що свідчить про відсутність недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31 березня 2016 року.

Щодо посилань контролюючого на те, що підставою для звільнення позивача від виконання своїх обов'язків, передбачених статтею 6 Закону №2464, є сертифікат Торгово-промислової палати України та відповідна заява, які мають бути подані до контролюючого органу після завершення АТО, то вони не відповідають змісту вищенаведених правових норм, оскільки підставою для такого звільнення є сам факт перебування платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться АТО.

Не впливає на такий зміст правового регулювання також і подальше виключення Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII із Закону №1669 підпункту 8 пункту 4 статті 11, яким і було доповнено розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 пунктом 9-3 (у подальшому - пункт 9-4), оскільки до Закону №2464 у зв'язку з цим відповідних змін внесено не було й вказана норма залишилась чинною.

18. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, вбачається, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для формування та направлення позивачу спірної вимоги оскільки, позивач у вказаний періоді за законом був звільнений від обов'язків платника єдиного внеску щодо своєчасного нарахування та його своєчасної сплати, а орган доходів і зборів позбавлений можливості застосовувати заходи впливу та стягнення до такого платника за період його звільнення від виконання обов'язків, встановлених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

19. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

20. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України).

21. З огляду на зазначене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, у частині неправильного тлумачення закону та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, що є підставою для скасування такого судового рішення, а тому касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного суду України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі №805/2374/16-а скасувати, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду