Справа № 1440/2408/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2408/18

Категорія:12.3 Головуючий в І інстанції: Гордієнко Т.О.
Дата та місце ухвалення рішення: 04.12.2018 р. м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідач Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправними дії щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем, у порушення вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, і при його звільненні така індексація йому виплачена не була. Позивач вважає, що відповідачем не доведено факту відсутності бюджетних асигнувань у спірний період (з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року), та не надано доказів вжиття заходів щодо збільшення відповідного фінансування.

З огляду на зазначене позивач вважає, що відповідачем порушено його права, що і стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апелянт зазначив про те, що у рішенні суду першої інстанції вказано, що відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, що розцінено судом як визнання позову. Апелянт не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає, що судом не встановлено факту отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження по справі, копії позовної заяви. Відповідач вказує на те, що про існування судового спору по даній справі йому стало відомо після отримання рішення суду. Також вважає, що судом не встановлено чи належним чином відповідач повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, чим позбавлено його права брати участь у розгляді даної справи. Апелянт посилається на те, що зазначене грубо порушує основні засади адміністративного судочинства, зокрема, змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Крім того, апелянт посилається на те, що згідно ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 6 Порядку № 1078, індексація проводиться у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Зазначене також підтверджено роз`ясненнями Мінсоцполітики № 10685/14-15/10 від 16.04.2015 року, № 252/10/136-16 від 09.06.2016 року та № 13700/з та № 78/0/66-17 від 08.08.2017 року.

Апелянт зазначив, що у 2016-2018 роках бюджетних призначень на виплату індексації грошового забезпечення не виділялось (роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 року № 248/1485). При цьому, також зазначив, що згідно роз`яснень Мінсоцполітики, відсутній механізм нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди.

Також апелянт звернув увагу суду на те, що відповідно до роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.11.2018 року № 248/7939, враховуючи збільшення у березні 2018 року посадових окладів, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення розраховується з квітня 2018 року. Індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року перевищив поріг індексації і становить 3,7 %, а тому право військовослужбовців на індексацію грошового забезпечення настає у грудні 2018 року за індексом 3,7 %.

З огляду на зазначене, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 року було відкрито провадження по даній справі (№1440/2408/18) та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 22.10.2018 року та запропоновано відповідачу у строк до 22.10.2018 року подати відзив на позовну заяву та всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, які в нього є. Також в ухвалі зазначено про те, що розгляд справи буде здійснено судом до 04.12.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, які надійшли до суду до 03.12.2018 року.

Копію вказаної ухвали разом із інформацією про права та обов`язки була направлена на адресу відповідача АДРЕСА_1 . Також у надісланих документах повідомлено відповідача про можливість отримання копії позовної заяви з додатками у приміщенні суду.

Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, отримав поштове відправлення Миколаївського окружного адміністративного суду 10.10.2018 року (а.с. 28).

Зазначене спростовує доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині сповіщення сторін по справі про дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що відповідач був у встановленому КАС України порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, судом першої інстанції була надана відповідачу можливість надати відзив на позовну заяву, свої заперечення проти позову, однак вказаним правом відповідач не скористався.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно суті позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 у період з 2008 року по 07.06.2018 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого викладача циклової комісії військово-спеціальних дисциплін (бойового застосування авіаційного озброєння та систем управління) Спеціалізованого центру бойової підготовки авіаційних фахівців Збройних Сил України Харківського національного університету Повітряних Сил (військова частина НОМЕР_1 ) у військовому званні «підполковник».

Згідно наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 189 від 07.04.2018 року позивача звільнено з військової служби у запас за п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 122 від 07.06.2018 року позивача виключено зі списків військової частини.

Як вбачається з довідки про суми нарахованої та виплаченої індексації підполковнику ОСОБА_1 від 31.08.2018 року № 135/1799/335, при звільненні з військової служби позивачу не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Правонаступником військової частини НОМЕР_1 є Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба відповідно до наказу начальника від 01.09.2018 року № 4агд.

Згідно листа військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2018 року № 350/177/14/1086 індексація позивачу не виплачувалась через відсутність коштів у Міноборони.

Не погоджуючись з протиправною бездіяльністю відповідача, що виразилась у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, позивач оскаржив її до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

У ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок №1078).

У пункті 1-1 Порядку №1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Слід зазначити, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Посилання відповідача, як на підставу ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, на положення статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік є необґрунтованими.

Положеннями Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться, вищевказаними нормативно-правовими актами, у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансувався відповідач були відсутні кошти на індексацію грошового забезпечення.

Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

Крім того, безпідставними є посилання апелянта на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Як вже зазначалось, обов`язок здійснення індексації грошових коштів (грошового забезпечення) населення визначений Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». В свою чергу, роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України мають лише рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації.

З огляду на зазначене, Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, який є правонаступником військової частини НОМЕР_1 , неправомірно не нарахував та не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

В свою чергу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача саме за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто він є базовим для обчислення індексу споживчих цін.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року, затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що місяць березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

Належним способом захисту прав позивача в даному випадку, як вірно встановив суд першої інстанції, є саме зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Одночасно колегія суддів вважає можливим зазначити, що за ознаками, визначеними пунктом 20 частини 1 статті 4 КАС України, дана справа віднесена до категорії справ незначної складності в розумінні частини 6 статті 12 КАС України.

Обставини, які є критерієм для віднесення справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин 3 та 4 статті 12 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 18.04.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька