Справа № 820/4055/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 р.Справа № 820/4055/17

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 (повний текст складено 14.12.2017, головуючий суддя І інстанції Бадюков Ю.В., м.Харків) по справі № 820/4055/17 за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання незаконними та протиправними дій і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківводоканал" (далі по тексту позивач, КП Харківводоканал) звернулося до суду з адміністративним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі Харківське управління Офісу ВПП ДФС), в якому просило суд:

- визнати незаконними та протиправними дії Харківського управління Офісу ВПП ДФС щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_1;

- скасувати податкове повідомлення-рішення 06.07.2017 № НОМЕР_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 частково задоволено адмніістративний позов Комунального підприємства "Харківводоканал":

- скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_1 про застосування до КП "Харківводоканал" штрафу в розмірі 50% за відсутність реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування;

- в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні..

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступного.

Як свідчать матеріали справи, посадовими особами Харківського управління Офісу ВПП ДФС на підставі наказу від 25.05.2017 № 1148 та повідомлення від 29.05.2017 №18 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку КП Харківводоканал (код за ) з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.08.2015 по 31.07.2016, зазначених у додатку до податкового повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_2.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 19.06.2017 № 43/28-10-50-12-08/03361715, яким зафіксовано порушення позивачем вимог п.120-1.2 Податкового кодексу України, а саме: платником податків не зареєстровано податкові накладні та розрахунки коригувань до податкових накладних з ПДВ, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 39183478,88 грн., визначених в додатку до податкового повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_2. (а.с.8-17)

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 50% від суми не зареєстрованих податкових накладних та розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних в сумі 19591739,44 грн. (а.с.18)

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням КП Харківводоканал звернулося до Державної фіскальної служби України із скаргою від 13.07.2017 №0101-14/3826-17. (а.с.19-20)

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.08.2017 № 18959/6/99-99-11-03-01-25 залишено скаргу позивача без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_1 - без змін. (а.с. 21-22)

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, скасовано первісне податкове повідомлення-рішення, на виконання якого позивачем необхідно було вчинити дії, за які накладено штрафні (фінансові) санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

При цьому суд першої інстанції відмітив, що відповідач приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв в межах повноважень, наданих Податковим кодексом України .

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_1 винесено контролюючим органом на підставі висновків проведеної документальної позапланової перевірки, яку було проведено контролюючим органом і проведення якої не оскаржено позивачем.

Згідно із п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПКУ) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, в тому числі здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п.78.8 ст.78 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно із п.86.1, абз.4 п.86.7, п.86.8 ст.86 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Положеннями п. 20.1.19 ст.20.1 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають право, в тому числі, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із пунктом 11 підрозділу 10 Інші перехідні положення ПКУ штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

При цьому слід враховувати, що відповідно до п.п.14.1.39, 14.1.157, 14.1.265 п.14.1 ст.14 ПКУ України ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із п.п.21.1.1, 21.1.2 ст.21.1 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Таким чином, винесення податкового повідомлення-рішення щодо платника податків, за результатами перевірки діяльності якого контролюючим органом встановлено порушення податкового чи іншого законодавства, є обовязком відповідного податкового органу.

В той же час щодо податкового повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_1 колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, контролюючим органом було винесене стосовно позивача податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_2.

Протягом 10 днів наступних за днем отримання даного податкового повідомлення-рішення позивач був зобовязаний зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунки коригувань, зазначені у додатку до податкового повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_2 за період серпень 2015 року - липень 2016 року.

Проте, як вказано у акті перевірки від 19.06.2017 № 43/28-10-50-12-08/03361715, позивачем не зареєстровано такі податкові накладні та розрахунки коригувань до податкових накладних з ПДВ, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 39183478,88 грн.

У звязку з цим відповідач дійшов висновку про порушення позивачем абз.2 п. 120-1.2 ст.120-1 ПКУ.

Відповідно до абз.2 п.120-1.2 ст.120-1 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобовязань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Колегія суддів відмічає, що позивачем не заперечується факт не здійснення реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 10 днів наступних за днем отримання податкового повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_2 податкових накладних та розрахунків коригувань, зазначених у додатку до вказаного податкового повідомлення-рішення за період серпень 2015 року - липень 2016 року.

В той же час судом першої інстанції було правильно враховано, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017, по справі № 820/2392/17 скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_2.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 по справі № 820/2392/17 набрало законної сили 09.11.2017.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване в межах даної справи податкове повідомлення-рішення від 06.07.2017 № НОМЕР_1 є похідним від скасованого в межах іншої адміністративної справи податкового повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_2.

Беручи до уваги вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, , а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі № 820/4055/17 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 по справі № 820/4055/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5