Справа № 240/1961/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без розгляду)

16 квітня 2019 року м. Житомир справа № 240/1961/19

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська юридична компанія" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: приватне акціонерне товариство "Монастирищенське автотранспортне підприємство 17140" про визнання протиправними дій,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська юридична компанія" у лютому 2019 року звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: приватне акціонерне товариство "Монастирищенське автотранспортне підприємство 17140" у якому просив:

- визнати протиправними дії Державної служби України з безпеки на транспорті щодо невведення в дію передбаченим законодавством шляхом із подальшим документальним оформленням правовідносин із ПрАТ "Монастирищенське ATП 17140" рішення, прийнятого за результатами конкурсу з перевезення пасажирів па автобусних маршрутах загальною користування, проведеного 28.12.2015 стосовно маршруту КИЇВ-ЛЕУХИ рейси 727/728, об'єкт № 8, переможцем на якому було визнано ПрАТ "Монастирищенське АТП 17140";

- зобов'язати Державну службу України з безпеки па транспорті ввести в дію передбаченим законодавством шляхом із подальшим документальним оформленням правовідносин із ПрАТ "Монастирищенське АТП 17140" рішення, прийняте за результатами конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, проведеного 28.12.2015 стосовно маршруту КИЇВ-ЛЕУХИ, рейси 727/728, об'єкт № 8. переможцем на якому було визнано ПрАТ "Монастирищенське АТП 17140".

Ухвалою від 28.02.2019 позовну заяву було залишено без руху, серед іншого вказано на необхідність подання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску вищезазначеного строку.

З 28.01.2016 для позивача почався процесуальний строк для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України строк звернення до суду з даним позовом закінчився для позивача 28.07.2016.

Натомість, до Житомирського окружного адміністративного суду з даним позовом позивач звернувся 26 лютого 2019 року, що підтверджується датою, зазначеною у позовній заяві, та реєстраційним штампом суду з зазначенням дати надходження позовної заяви і вхідного номера.

На виконання вимог ухвали від 28.02.2019 позивачем було надано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що сторони Договору про спільну діяльність підприємств від 05.09.2018 від імені третьої особи звернулися з листом до відповідача, в якому висловили прохання щодо обов'язку відповідача ввести в дію рішення та результатами конкурсу із перевезення пасажирів, де третю особу визнано переможцем. У відповідь було отримано протиправну відповідь відповідача у якій відповідач відмовляється виконувати власні обов’язки, посилаючись на те, що, оскільки рішення приймалося конкурсним комітетом Укртрансінепекції, то буцімто Укртранебезпека не має підстав для введення в дію результатів такого конкурсу.

Окрім цього, сам протокол конкурсу та рішення третьою особою позивачу було надано лише 01.12.2018.

Надаючи оцінку поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду суд виходить з наступного.

За змістом частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок.

Нормами ч.4 ст.123 КАС України визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Суд звертає увагу на те, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також практика Європейського суду з прав людини вказує, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідно до Договору про спільну діяльність підприємств від 05.09.2018 від імені третьої особи звернулися з листом до відповідача, в якому висловили прохання щодо обов'язку відповідача ввести в дію рішення та результатами конкурсу із перевезення пасажирів, де третю особу визнано переможцем, а сам протокол конкурсу та рішення третьою особою позивачу було надано лише 01.12.2018 з огляду на наступне.

Позивачем до позовної заяви було долучено копію договору про спільну діяльність підприємств від 02.10.2015 укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська юридична компанія" та приватним акціонерним товариством "Монастирищенське автотранспортне підприсмство-17140". За змістом розділу 1 вказаного договору його було укладено із метою отримання права на перевезення пасажирів на автобусному маршруті КИЇВ—ЛЕУХИ. Учасники договору зобов’язуються вчиняти необхідні дії за спільною згодою для досягнення поставленої мети протягом всього часу дії набутого права (або аж до ухвалення рішення про припинення спільної діяльності).

Наведені обставини дають суду підстави до висновку, що з моменту укладення даного договору і до його повного виконання, тобто до отримання права на перевезення пасажирів на автобусному маршруті КИЇВ—ЛЕУХИ та його належного документування у позивача виник обов’язок вчиняти дії щодо обізнаності про обставини щодо отримання третьою особою права на перевезення пасажирів на автобусному маршруті КИЇВ—ЛЕУХИ. Невиконання такого обов’язку або виконання його із запізненням, зокрема лише у вересні 2018 року, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Позивачем до суду не було надано доказів тих об’єктивно непереборних обставинами, які могли б завадити своєчасному зверненню, у період з 28.01.2016 до 26.02.2019, до адміністративного суду.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду не можуть будуть визнані поважними, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська юридична компанія" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: приватне акціонерне товариство "Монастирищенське автотранспортне підприємство 17140" про визнання протиправними дій залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п’ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева