Справа № 0940/2208/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1139/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл. про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії (суддя суду І інстанції: Матуляк Я.П., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 20.12.2018р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 20.12.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

16.11.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача Надвірнянського об'єднаного управління /ОУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України Івано-Франківської обл. щодо відмови йому у здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2018р. без обмеження заробітку при обрахунку пенсії та без обмеження пенсії максимальною величиною розміру пенсії, а також виплаті різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією за період, починаючи з 01.01.2018р.; зобов'язати пенсійний орган не обмежувати максимальний розмір його пенсії, здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2018р., не обмежуючи розмір заробітку, що береться для обрахунку пенсії, а застосовувати для обрахунку розміру пенсії заробіток в розмірі 12628 грн. 35 коп. та виплачувати пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % від розміру заробітної плати, а також виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за період, починаючи з 01.01.2018р., та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь сплачену суму судового збору за подання позову в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.5-9).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача Надвірнянського ОУ ПФ України Івано-Франківської обл. щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2018р. без обмеження заробітку при обрахунку пенсії та без обмеження максимальної величини пенсії; зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок позивачу пенсії з 01.01.2018р. без обмеження заробітку при обрахунку пенсії та максимальної величини пенсії, а також виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за період з 01.01.2018р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.24-28).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач Надвірнянське ОУ ПФ України Івано-Франківської обл., який покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.34-35).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивачу призначено з 24.04.2002р. пенсію по інвалідності як працюючому пенсіонеру відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; відповідно до заяви від 26.04.2006р. останнього переведено на пенсію по інвалідності службовця органів місцевого самоврядування. У подальшому позивачу проводився перерахунок пенсії із врахуванням граничної суми заробітної плати, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, судом не враховані постанови КМ України, якими упродовж спірного періоду визначалася максимальна величина фактичних витрат на оплату праці найманих працівників.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч положенням Закону України № 2148-VIII від 03.10.2017р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» пенсійний орган, починаючи з 01.01.2018р., виплачував пенсію позивачу в меншому розмірі.

За таких обставин дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з 01.01.2018р. без обмеження заробітку при обрахунку пенсії та без обмеження максимальної величини пенсіє не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Як установленому судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., перебуває на пенсійному обліку у відповідача Надвірнянському ОУ ПФ України Івано-Франківської обл. (а.с.10-11).

Починаючи з 24.04.2002р., позивачу призначено пенсію по інвалідності як працюючому пенсіонеру відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому стаж роботи позивача склав 33 роки 10 місяців 28 днів.

Відповідно до заяви позивача від 26.04.2006р. останнього переведено на пенсію по інвалідності як службовцю органів місцевого самоврядування; пенсія обраховується із розміру 90 відсотків від заробітної плати.

Перерахунок пенсії позивача здійснювався 01.02.2008р. згідно постанови КМ України № 268 від 09.03.2008р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів».

Згідно довідки № 15 від 12.03.2008р. загальна сума заробітку позивача склала 12628 грн. 35 коп., однак гранична сума заробітної плати, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з 01.01.2008р., становив 9495 грн.

21.09.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою від 18.09.2018р., в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2018р. та виплатити різницю недоотриманих коштів (а.с.12).

Згідно відповіді Надвірнянського ОУ ПФ України Івано-Франківської обл. № 340/Х-15 від 01.10.2018р. підстави для перерахунку є відсутніми, призначена пенсія виплачується згідно вимог чинного законодавства (а.с.13-15).

Відповідно до ст.21 Закону України № 2493-III від 07.06.2001р. «Про службу в органах місцевого самоврядування» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії як посадовій особі органу місцевого самоврядування) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, за рахунок внесків до Пенсійного фонду України, що сплачуються відповідно до закону.

Правом на одержання пенсії користуються особи, які досягли встановленого цим Законом граничного терміну перебування на службі в органах місцевого самоврядування, віку та за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу служби в органах місцевого самоврядування чи державної служби - не менше 10 років.

На час виникнення спірних правовідносин діяли норми Закону України № 3723-ІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу»; приписами ст.37 цього Закону було передбачено, що пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали змін.

Зокрема, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ін.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» визнано такими, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст.490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Також приписами ст.90 цього Закону передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (в діючій редакції) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Законом України №1774-VIII від 06.12.2016р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2017р., строк тимчасової дії положення про обмеження розміру пенсії продовжено до 31.12.2017р.

11.10.2017р. набрав чинності Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 4-3 наступного змісту: «Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Відповідно до п.2 р.ІI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2148-VIII від 03.10.2017р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Аналогічні положення містяться в п.4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, законодавчих обмежень щодо розміру виплачуваної позивачу пенсії не встановлено, через що, починаючи з 01.01.2018р., відповідач виплачував позивачу пенсію в зменшеному розмірі.

Із урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дії Надвірнянського ОУ ПФ України Івано-Франківської обл. щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2018р. без обмеження заробітку при обрахунку пенсії та без обмеження максимальної величини пенсії є протиправними.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про наявність правових підстав для перерахунку пенсії позивача із вищевикладених мотивів.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду від 03.04.2018р. у справі № 361/4922/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

В частині дотримання строків звернення до суду із розглядуваним позовом колегія суддів враховує, що згідно ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що про факт порушення своїх прав позивач достовірно дізнався із відповіді пенсійного органу № 340/х-15 від 01.10.2018р., до суду із розглядуваним позовом звернувся 19.11.2018р., колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем не допущено пропуску строку звернення суду із розглядуваним позовом.

Із урахуванням наведеного, право на перерахунок пенсії у позивача виникло, починаючи з 01.01.2018р.

При цьому, будь-яких вагомих доводів щодо помилковості визначення періоду перерахунку пенсії, а також відсутності поважних причин пропуску спірного строку, відповідачем не наведено.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення, із вищевказаних мотивів.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта Надвірнянське ОУ ПФ України Івано-Франківської обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2018р. в адміністративній справі № 0940/2208/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 17.04.2019р.