Справа № 560/3604/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3604/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

10 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Петринюка О.В.

представника відповідачів: Зозулі В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року (повний текст якого складено 14 січня 2019 року у м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом фермерського господарства "Огайо" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2018 року позивач - ФГ "Огайо" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України, в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області №839185/30156630 від 12 липня 2018 року, №839186/30156630 від 12 липня 2018 року, №895685/30156630 від 28 серпня 2018 року; зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 30 квітня 2018 року, №6 від 31 травня 2018 року, №8 від 30 червня 2018 року, подані фермерським господарством "Огайо".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для відмови в розблокуванні і в реєстрації вказаних податкових накладних слугував висновок про не надання, на переконання контролюючого органу, позивачем копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в реєстрі, що не відповідає дійсності, оскільки самим контролюючим органом не вказано конкретного переліку документів, які необхідно було надати, в той час як позивач усі наявні документи та пояснення надав.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДФС у Хмельницькій області №839185/30156630 від 12 липня 2018 року, №839186/30156630 від 12 липня 2018 року, №895685/30156630 від 28 серпня 2018 року. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні подані Фермерським господарством "Огайо" №5 від 30 квітня 2018 року, №6 від 31 травня 2018 року, №8 від 30 червня 2018 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області на користь Фермерського господарства "Огайо" судові витрати в сумі 5286 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційних скарг зазначено, що платником не надано достатній пакет документів для прийняття рішень про реєстрацію вищевказаних податкових накладних, а саме: не надано первинні документи щодо придбання молока (закупочні акти, закупочні відомості та ін.). Крім того відсутні пояснення щодо наявності у штаті 4 працюючих (включаючи директора ФГ) та їх спроможність здійснювати одночасно закупівлю молока в 9 приймальних пунктах. Також судом першої інстанції не прийнято до уваги, що на прийняття оскаржуваного рішення вплинуло ненадання позивачем документів щодо підтвердження відповідності молочної продукції, договір надано не у повному обсязі та не надано пояснень щодо спроможності здійснювати одночасну закупівлю молока в 9 приймальних пунктах за наявності у штаті лише 4 працюючих працівників, включаючи директора.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України повернуто особі, яка її подала у зв'язку із невиконанням вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 304 КАС України, надіславши 13 березня 2019 року лише заяву, в якій вказав, що вважає апеляційну скаргу відповідача безпідставною.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ФГ "Огайо" перебуває на обліку у Теофіпольському відділені Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області та є платником податку на додану вартість.

01.01.2018 між ФГ "Огайо" (Продавець) та ПрАТ "Дубномолоко" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №1.01.18/С.01, предметом якого передбачено, що Продавець зобов'язується продати та передати у власність Покупця молоко коров'яче, в подальшому іменоване Товар, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Позивачем під час здійснення операцій з постачання вищезгаданого товару, було оформлено та направлено на реєстрацію податкові накладні №5 від 30.04.2018 на суму 1329316,65 грн. в т. ч. ПДВ 221552,78 грн., №6 від 31.05.2018 на суму 1705784,50 грн. в т.ч. ПДВ 284297,42 гривень, №8 від 30.06.2018 на суму 1562804,60 грн. в т.ч. ПДВ 260467,43 гривень.

Відповідно до інформації зазначеної у квитанціях №1 від 08.05.2018, №1 від 15.06.2018, №1 від 16.07.2018 направленої ДФС України через "Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України на адресу позивача, реєстрація документів була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. ПН/РК відповідають вимогам пп.1.6 п.1 "Критерії ризикованості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних".

06.07.2018 позивач надіслав таблицю даних платника про діяльність (затверджену наказом ДФС від 21.03.2018 №144), а саме про придбання молока (код згідно УКТ ЗЕД - 0401 і постачання молока (код згідно УКТ ЗЕД- 0401) згідно виду діяльності: оптова торгівля молоком (код КВЕД-46.33).

На відправлену таблицю надійшло позитивне рішення №832000/30156630 від 06.07.2018 про врахування даних. Пізніше, відповідачем направлено позивачу рішенням №833174/30156630 від 09.07.2018 про неврахування таблиці даних платника податку від 06.07.2018 №1 врахованої згідно рішення комісії.

Позивач відправив повідомлення №1 від 10.07.2018, №1 від 22.08.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена. Також позивачем відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України відправлено пояснення та копії документів на 19 додатках і 26 додатках в форматі PDF, а саме: пояснення про діяльність, договір купівлі - продажу, договір безоплатного користування (позички) холодильним обладнанням, акт прийому-передачі холодильного обладнання, відомості закупівлі молока у населення, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, прийомні квитанції, витяги виписок банку, акти-звіряння розрахунків.

Однак, 12.07.2018 і 28.08.2018 комісією ГУ ДФС у Хмельницькій області прийнято рішення №839185/30156630, №839186/30156630 та № 895685/30156630 про відмову у реєстрації податкових накладних №5 від 30.04.2018, №6 від 31.05.2018, №8 від 30.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ГУ ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та ПрАТ "Дубномолоко", а також на ту обставину, що такі документи були надані позивачем контролюючому органу, то останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №5 від 30.04.2018, №6 від 31.05.2018 та №8 від 30.06.2018.

Колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами п. 74.2. ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

У відповідності до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис"; Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п. 13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у пп. 201.16.1. п. 201.16. ст. 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2. статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналізуючи доводи апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Зі змісту квитанцій №1 від 08.05.2018, №1 від 15.06.2018, №1 від 16.07.2018 слідує, що фіскальним органом зроблено висновок про те, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Суд звертає увагу, що відповідно до пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Тобто, у вказаному пункті наведено сім обставин, які вказують на наявність у контролюючого органу повноважень щодо розгляду питання про встановлення ризиковості платника податків.

Згідно з п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок № 117) перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначено, що фіскальним органом, в порушення п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України не вказано у квитанціях №1 від 08.05.2018, №1 від 15.06.2018, №1 від 16.07.2018 конкретної обставини, передбаченої пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, що надало б змогу позивачу надати відповідний перелік документів, передбачений п. 14 Порядку № 117.

Натомість, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що у квитанціях №1 від 08.05.2018, №1 від 15.06.2018, №1 від 16.07.2018 чітко визначено критерій, а саме пп.2.1. п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку, за яким здійснено моніторинг податкових накладних від 30.04.2018 №5, від 31.05.2018 №5 та від 30.06.2018 №8.

Колегія суддів зазначає, що вказані доводи апелянта не відповідають обставинам справи, враховуючи, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних вказано саме пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, а не пп.2.1. п. 2, як на цьому наполягає апелянт.

Більше того, суд апеляційної інстанції враховує, що позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення з документами, які підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковими накладними №5 від 30.04.2018, №6 від 31.05.2018, №8 від 30.06.2018 та поясненнями про діяльність, а також договір купівлі-продажу, договір безоплатного користування (позички) холодильним обладнанням, акт прийому-передачі холодильного обладнання, відомості закупівлі молока у населення, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, прийомні квитанції, витяги виписок банку, акти-звіряння розрахунків.

Проте, Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області, незважаючи на вищевказані повідомлення позивача та додані до них документи, прийнято рішення №839185/30156630 від 12 липня 2018 року, №839186/30156630 від 12 липня 2018 року, №895685/30156630 від 28 серпня 2018 року про відмову у реєстрації податкових накладних, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних №5 від 30.04.2018, №6 від 31.05.2018, №8 від 30.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування.

На прийняття рішень комісії ГУ ДФС у Хмельницькій області від 12.07.2018 №839185/30156630 та №839186/30156630 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 31.05.2018 та податкової накладної №5 від 30.04.2018 вплинув той факт, що платником не надано достатній пакет документів для прийняття рішення про реєстрацію вищевказаних податкових накладних, а саме: не надано первинні документи щодо придбання молока (закупочні акти, закупочні відомості та ін.. Крім того, відсутні пояснення щодо наявності у штаті 4 працюючих (включаючи директора ФГ) та їх спроможність здійснювати одночасно закупівлю молока в 9 приймальних пунктах.

Підставою для прийняття рішення комісії ГУ ДФС у Хмельницькій області від 28.08.2018 №895685/30156630 про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 30.06.2018, в свою чергу, зазначено, що платником не надано достатній пакет документів для прийняття рішення про реєстрацію вищевказаних податкових накладних, а саме: не надано документи щодо підтвердження відповідності молочної продукції, довіреність, договір купівлі-продажу №1.01.18/С 01 від 01.01.2018 укладений між покупцем ПАТ "Дубномолоко" та продавцем ФГ "Огайо" - надано частково (лише 1,2 стор.); відсутні пояснення щодо спроможності здійснювати одночасно закупівлю молока протягом червня 2018 року в 9 приймальних пунктах за наявності у штаті лише 4 працюючих, включаючи директора ФГ.

Згідно з п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Так, до матеріалів справи на підтвердження здійснення господарських операцій на виконання яких було складено податкові накладні №5 від 30.04.2018, №6 від 31.05.2018, №8 від 30.06.2018, ФГ "Огайо" було надано ряд підтверджуючих документів, а саме: копії договору купівлі-продажу № 1.01.18/С.01 від 01.01.2018, протоколу погодження цін від 01.04.2018, протоколу погодження цін від 01.06.2018, договору безоплатного користування (позички) від 02.01.2016, акту прийому-передачі майна від 02.01.2016, видаткової накладної №6 від 30.04.2018, видаткової накладної №7 від 31.05.2018, видаткової накладної №9 від 30.06.2018, прийомної квитанції № КФ0000075_0456_01 від 30.04.2018, прийомної квитанції № КФ0000077_0390_01 від 31.05.2018, прийомної квитанції № КФ0000079_0322_01 від 30.06.2018, відомостей закупівлі молока за квітень м-ць 2018, відомостей закупівлі молока за травень м-ць 2018, відомостей закупівлі молока за червень м-ць 2018, реєстру товарно-транспортних накладних за квітень м-ць 2018, реєстру товарно-транспортних накладних за травень м-ць 2018, реєстру товарно-транспортних накладних за червень м-ць 2018, витягу виписки банку за квітень м-ць 2018, витягу виписки банку за травень м-ць 2018, витягу виписки банку за червень м-ць 2018, акту звіряння взаємних розрахунків за січень-квітень м-ць 2018, акту звіряння взаємних розрахунків за квітень м-ць 2018, акту звіряння взаємних розрахунків за травень м-ць 2018, акту звіряння взаємних розрахунків за червень м-ць 2018, експертний висновок №128 від 02.04.2018, експертний висновок №164 від 02.05.2018, експертний висновок №201 від 02.06.2018, експертний висновок №234 від 28.06.2018 та договір надання послуг №13 від 04.01.2018 з проведення лабораторно-діагностичних досліджень та здійснення ветеринарно-санітарних заходів.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено і посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не враховано підстав для винесення оскаржуваних рішень спростовується наявними у справі доказами.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що за загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Так, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пп. 1.6 п. 1 Критеріїв без наведення відповідного підпункту (обставини), є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18 та у постанові від 02 квітня 2019 року по справі №822/1878/18.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи і висновки по справі щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних рішень є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 квітня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.