Справа № 199/2417/18-а(2а/199/139/18)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 199/2417/18-а(2а/199/139/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Іванова С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 в адміністративній справі №199/2417/18-а(2а/199/139/18), ухвалене суддею Якименко Л.Г., по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції, Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и В:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції УПП у м.Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2, про визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції УПП у м.Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2, щодо складання постанови ПСЗ №073225 від 29.03.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 гривень.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.04.2016 року ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вказана постанова була скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2016 року, постанова серії ПСЗ №073225 від 29.03.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1

Постановою Верховного Суду від 30.05.2018 року постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.04.2016 року та постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2016 року у справі №199/2417/16-а скасовані, справу передано на новий розгляд.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції УПП у м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено частково. Скасовано постанову ПСЗ №073225 від 29.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором патрульної поліції УПП у м.Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень, та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким у задоволенні позову позивачу відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у данній категорії справ є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.03.2016 року інспектором патрульної поліції у м.Дніпропетровську рядовим поліції ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 була вручена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №073225 від 29.03.2016 року.

Відповідно до даної постанови ПСЗ №073225 від 29.03.2016 року позивач 29.03.2016 року о 9-45 годині у м.Дніпропетровську по вул. Пушкіна, 77б, керуючи автомобілем PORSHE, державний номер НОМЕР_1, здійснив стоянку ближче 10 метрів від перехрестя вул. Канатної та пр.Пушкіна, чим порушив вимоги п. 15.9 (г) ОСОБА_5 дорожнього руху, а тому згідно з ч.1 ст.122 КУпАП України на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Згідно з п. 15.9(Г) ОСОБА_5 дорожнього руху, зупинка забороняється: на залізничних переїздах; на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих ОСОБА_5); на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.122 КЗпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст.ст. 9, 77 КАС України, ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП відповідач не подав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виявлення ним порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, що передбачає склад адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам'яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправною спірної постанови, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідачем доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного проступку, за яке передбачена відповідальність згідно частини 1 статті 122 КУпАП, суду не надано.

Доводи скаржника про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення встановлено ним візуально, що є достатньою підставою для підтвердження правомірності спірної постанови, колегія суддів вважає неспроможними, за відсутності передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кодексом адміністративного судочинства України доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного проступку.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин оскаржене рішення суду першої інстанції, яке переглянуто колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги, скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018р. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Шлай

суддя С.М. Іванов