Справа № 520/2261/19
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 квітня 2019 року

Київ

справа №520/2261/19

адміністративне провадження №П/9901/183/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року адміністративну справу №520/2261/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та стягнення компенсації передано за підсудністю до Верховного Суду.

12.04.2019 року матеріали вказаної адміністративної справи надійшли до Верховного Суду.

Позивач, звернувшись з адміністративним позовом до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність судової системи держави Україна в особі вищого державного органу системи правосуддя України-Вищої ради правосуддя, що спричинила порушення розумних строків розгляду заяви про відвід судді в межах цивільної справи № 638/25261/18;

- визнати протиправною бездіяльність судової системи держави Україна в особі вищого державного органу системи правосуддя України-Вищої ради правосуддя, що спричинила порушення розумних строків розгляду цивільної справи № 638/25261/18;

- стягнути з Вищої ради правосуддя на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення державою Україна розумних строків розгляду цивільної справи № 638/2261/18 в сумі 24385.15 грн.;

- стягнути з держави України в особі Вищої ради правосуддя на користь ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 11656.36 грн., які складаються з суми судового збору в розмірі 1536.80 грн., суми сплаченої комісії за перерахування грошових коштів в розмірі 71.36 грн., та витрат на правову допомогу розмірі 10000.00 грн..

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття до провадження даного позову суд враховує таке.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до статті 55 Конституції України.

Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлює, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 43 КАС України передбачено, що здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

За змістом статті 22, статті 266 КАС України Верховний Суд як суд першої інстанції уповноважений розглядати справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

В силу вказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд як суд першої інстанції має повноваження на розгляд чітко визначеної категорії адміністративних справ.

Вимоги щодо змісту позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України.

Згідно з пунктами 4, 9 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Проте всупереч названих вище норм КАС України позивачем не викладено обставин, за яких, на його думку, порушено його права, свободи чи інтереси саме відповідачем. Зміст позовних вимог викладений не чітко. Фактично позовна заява в частині наведених обґрунтувань вимог до суду містить лише посилання на фактичні обставини розгляду цивільної справи №638/2261/18. У позові відсутні доводи стосовно допущення відповідачем порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача, не зазначено, у чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів відповідним суб'єктом.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України.

Відповідно до частини другої вказаної статті у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язати вчинити певні дії.

Крім того, особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, Вищої ради правосуддя, встановлено статтею 266 КАС України, відповідно до пункту 2 частини четвертої якої Верховний Суд за наслідками розгляду таких адміністративних справ може визнати дії чи бездіяльність Вищої ради правосуддя протиправними й зобов'язати вчинити певні дії.

Виходячи з наведеного, зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом відновлення права особи, порушеного діями чи бездіяльністю таких осіб, які вона просить визнати протиправними.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Однак, з урахуванням викладеного, вимоги позивача не відповідають наведеним вище приписам процесуального закону.

Крім того, частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В свою чергу із заявленого позову вбачається, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1921 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду позову, майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи викладене, за подання даної позовної заяви судовий збір має бути сплачено у розмірі 2305,2 грн. (768,4х3).

Фактично позивачем сплачено судовий збір у сумі 1536,8 грн., відповідно до квитанцій про сплату судового збору №23268, №23235 від 06.03.2019 року.

Отже, скаржником судовий збір сплачений у меншому, ніж визначено Законом України "Про судовий збір", розмірі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для її усунення шляхом:

- подачі уточненої позовної заяви із викладенням обставин, за яких, на його думку, порушено його права, свободи чи інтереси (в частині зазначення порушення прав позивача конкретною бездіяльністю саме відповідача під час здійснення ним владних (управлінських) повноважень з посиланням на норми законодавства України, з наведенням доводів стосовно допущення відповідачем порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача та зазначенням, яким чином і яка саме бездіяльність порушує індивідуально виражені права або інтереси позивача;

- зазначити конкретні вимоги до суду в частині способу поновлення порушеного права, а саме: яке рішення має бути ухвалено та які саме дії, на думку позивача, мають бути вчинені відповідачем;

- подачі документа про сплату судового збору у сумі 768,4 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - 6007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102, Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

Роз'яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та стягнення компенсації залишити без руху.

Встановити строк усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя І.Л. Желтобрюх