Справа № 803/1206/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 803/1206/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Журомської І.М.,

представника позивача Бурди Д.П.,

представника відповідача Волинської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи" Котюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" до Волинської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи", Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" (далі ТОВ «Україна-Баїв», позивач) звернулось в суд з позовом до Волинської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи" (далі ВФ ДП «Національні інформаційні системи) про зобов'язання вилучити запис №16230380 від 14.04. 2017 про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Генеральною прокуратурою України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 від 26.03.2016 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364 КК України.

В межах розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/18461/17-к від 11.04.2017 за клопотанням слідчого Генеральної прокуратури України Пахолюка О.І. накладено арешт на майно, яке перебуває у власності ТОВ "Україна-Баїв", а саме: комбайн, трактори та екскаватор.

На підставі вказаної ухвали, 14.04. 2017 ДП "Національні інформаційні системи" було зареєстровано публічне обтяження - арешт майна за № 16230380.

В подальшому, кримінальне провадження з Генеральної прокуратури України передано для провадження досудового розслідування до слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі СУ ГУ НП у Волинській області).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2018 у справі №161/4039/18 скасовано арешт, що накладено на сільськогосподарську техніку, що належить ТОВ "Україна-Баїв", відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.04. 2017 в рамках кримінального провадження № 0000253.

16.04. 2018 старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області Ухо В.С. звернувся з листом вих. № 2756/24/2-2018 до директора ВФ ДП "Національні інформаційні системи" про внесення відповідних відомостей до державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо скасування запису про публічне обтяження - арешт рухомого майна № 16230380 від 14.04.2017 на підставі вище зазначеної ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04 2018.

Листом від 19.04. 2018 ВФ ДП "Національні інформаційні системи" було повідомлено СУ ГУНП у Волинській області про відсутність можливості вчинити такі дії, оскільки СУ ГУНП у Волинській області не є обтяжувачем, яким є Генеральна прокуратура України, а ухвала суду не містить відомостей про контрольну суму запису.

Позивач вважає таку відмову протиправною та вказує на те, що при публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган (особа). Права і обов'язки суб'єктів публічного обтяження встановлюються законом. Якщо інше не встановлено законом та не суперечить змісту публічного обтяження, обтяжувач за публічним обтяженням або інша особа, на користь якої встановлено публічне обтяження, також має права, передбачені статтею 23 цього Закону для обтяжувача за забезпечувальним обтяженням.

Відтак, СУ ГУНП у Волинській області, якому передано з Генеральної прокуратури України кримінальне провадження № 0000253 від 26.03.2016 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364 КК України, в межах якого накладався арешт, є уповноваженим органом, тобто обтяжувачем за публічним обтяженням та має права, передбачені для обтяжувачів. Вважає, що діями відповідача порушуються права боржника (позивача), оскільки відповідні відомості з реєстру не виключені, що шкодить діловій репутації боржника та виключає можливість розпоряджатися своєю власністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 Державне підприємство "Національні інформаційні системи" залучено до справи у якості відповідача (а.с. 116).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 провадження у справі за позовом ТОВ «Україна-Баїв» до ФВ ДП "Національні інформаційні системи", ДП «Національні інформаційні системи» про зобов'язання вилучити запис №16230380 від 14.04.2017 про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна закрито (а.с. 159)

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2019 скасовано ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 про закриття провадження у справі №803/1206/18, а справу направлено для продовження розгляду до Волинського окружного адміністративного суду (а.с. 187).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 прийнято справу до провадження та вирішено розгляд справи продовжити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 202).

У відзивах на позов ВФ ДП «Національні інформацій системи» (а.с. 96 -102) та ДП «Національні інформаційні системи» (а.с. 128-134) позовних вимог не визнали та зазначили, що Волинська філія здійснювала свою діяльність у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України N 1255-IV від 18.11.2003 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі Закон N 1255-IV). Зокрема, зміни у відомостях про зареєстроване обтяження, припинення обтяження рухомого майна підлягають реєстрації у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 Закону N 1255-IV після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався до обтяжувача - Генеральної прокуратури України з приводу зняття обтяження та щодо того, що обтяжувач відмовився подати реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. Згідно з ч.6 ст.43 Закону N 1255-IV заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. При цьому, заява є єдиним документом, що передбачає наявність вичерпної інформації про обтяження , у тому числі і реєстраційного номеру обтяження рухомого майна та контрольної суми запису. Реєстратор вправі відмовити у внесенні запису до Реєстру про припинення обтяження, якщо відомості, зазначені в заяві, не відповідають Реєстру, про що повідомляє обтяжувача письмово протягом двох робочих днів після прийняття заяви.

Зазначили, що згідно з п.2 ч.1 ст. 13 Закону N 1255-IV заміна обтяжувача внаслідок відступлення прав за правочином, відповідно до якого виникло обтяження, або з інших підстав - є зміною у відомостях про обтяження, що підлягають реєстрації у встановленому цим Законом порядку. Такі зміни і додаткові відомості до Реєстру вносяться реєстратором на підставі заяви обтяжувача або уповноваженої ним особи.

Таким чином, обов'язок щодо подачі заяви про припинення, зміну обтяження чинним законодавством покладено на обтяжувача - Генеральну прокуратуру України. Станом на день розгляду справи, заяви від обтяжувача - Генеральної прокуратури України (чи уповноваженої ним особи) про припинення чи зміну відомостей даного обтяження (зокрема, зміну обтяжувача з Генеральної прокуратури України на ГУ НП у Волинській області) до ВФ ДП «Національні інформаційні системи» не надходило.

З наведених підстав просили відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ВФ ДП «Національні інформаційні системи» просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві.

Представник ДП «Національні інформаційні системи» в судові засідання для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, заслухавши усні пояснення представників сторін (вступне слово), перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв'язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

В межах розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/18461/17-к від 11.04.2017 за клопотанням слідчого Генеральної прокуратури України Пахолюка О.І. накладено арешт на майно, яке перебуває у власності ТОВ "Україна-Баїв", а саме: комбайн зернозбиральний Claas Lexion 480, 2002 р.в., 26182 АС; трактор колісний МТЗ - 80, 1989 р.в., 08716 АС; екскаватор ЄО 2629, 1993 р.в., 08717 АС; трактор колісний ХТЗ- 17021, 1999 р.в., 08715 АС; трактор колісний Zetor - Fortera 140, 2013 р.в., 22468 АС ; трактор колісний Т- 157 К, 1986 р.в., 20381 АС; трактор колісний МТЗ - 82, 1998 р.в., 20377 АС; трактор колісний К - 701, 1993 р.в., 20377 АС (а.с. 7).

На підставі вказаної ухвали, 14.04. 2017 філією міста Києва та Київської області ДП "Національні інформаційні системи" було зареєстровано публічне обтяження - арешт майна за № 16230380.

З витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що реєстратором на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі №757/18461/17-к від 11.04.2017 за клопотанням слідчого Генеральної прокуратури України Пахолюка О.І. зареєстроване публічне обтяження арешт рухомого майна (комбайн, трактори, екскаватор). При цьому, обтяжувачем вказана Генеральна прокуратура України, а боржником - ТОВ «Україна - Баїв» (а.с. 9-19).

В подальшому, кримінальне провадження з Генеральної прокуратури України передано для провадження досудового розслідування до слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі СУ ГУ НП у Волинській області).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2018 у справі №161/4039/18 скасовано арешт, що накладено на сільськогосподарську техніку (комбайн, трактори та екскаватор), що належить ТОВ "Україна-Баїв", відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.04. 2017 в рамках кримінального провадження № 0000253 (а.с. 19)

16.04. 2018 старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області Ухо В.С. звернувся з листом вих. № 2756/24/2-2018 до директора ВФ ДП "Національні інформаційні системи" про внесення відповідних відомостей до державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо скасування запису про публічне обтяження - арешт рухомого майна № 16230380 від 14.04.2017 на підставі вище зазначеної ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04 2018 (а.с. 21).

Листом від 19.04. 2018 ВФ ДП "Національні інформаційні системи" було повідомлено СУ ГУНП у Волинській області про відсутність можливості вчинити такі дії, оскільки СУ ГУНП у Волинській області не є обтяжувачем, яким є Генеральна прокуратура України, а ухвала суду не містить відомостей про контрольну суму запису (а.с. 23)

З повідомлення про відмову в реєстрації вбачається, що відповідно до пункту 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 05.07.2004, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Заява про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження, підписується обтяжувачем. У повідомленні зазначено, що заява подана неналежним чином, а саме Головним управлінням Національної поліції у Волинській області, тобто особою, що не є обтяжувачем (а.с. 25).

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заслухавши представників позивача та відповідача, проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Спеціальним Законом, що визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна є Закон України № 1255-IV від 18.11. 2003 "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі Закон № 1255-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. Згідно з ч.1 ст.38 Закону № 1255-IV при публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган (особа). Права і обов'язки суб'єктів публічного обтяження встановлюються законом.

Якщо інше не встановлено законом та не суперечить змісту публічного обтяження, обтяжувач за публічним обтяженням або інша особа, на користь якої встановлено публічне обтяження, також має права, передбачені статтею 23 цього Закону для обтяжувача за забезпечувальним обтяженням.

Статтею 37 Закону № 1255-IV встановлені види публічних обтяжень, до яких належать: 1) податкова застава; 2) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішення суду для забезпечення цивільного позову або при порушенні провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця; 3) звернення стягнення на рухоме майно відповідно до рішення суду, винесеного за позовом, який стосується виконання незабезпечених зобов'язань боржника; 5) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом; 6) інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються публічними.

Порядок встановлення і зміст окремих видів публічних обтяжень визначаються законом. Публічне обтяження набирає чинності з моменту його реєстрації в Державному реєстрі.

Відповідно до ст. 11 того ж Закону обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.ч. 1-3 Закону "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" Держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Функціями Держателя Державного реєстру є, зокрема, організація ведення Державного реєстру; прийом заяв і внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

Держатель Державного реєстру наділяє відповідних суб'єктів повноваженнями реєстраторів Державного реєстру, які надаватимуть послуги щодо внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень, звернення стягнення на предмет обтяження та надання витягів з Державного реєстру, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Держатель та реєстратор Державного реєстру, їх посадові особи несуть відповідальність згідно із законом за порушення порядку ведення Державного реєстру, а також за внесення чи надання недостовірних відомостей.

Статтею 41 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що публічне обтяження припиняється на підставі рішення уповноваженого органу (особи) з дня набрання ним законної сили. Публічне обтяження також припиняється внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження.

Відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом п'яти днів із дня його припинення. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону № 1255-IV після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Уповноважений орган несе відповідальність у встановленому законом порядку за порушення обов'язку щодо реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві (ч.5-7 ст. 43 Закону № 1255-IV)

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 83 затверджено Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна (надалі - Порядок).

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що державна реєстрація публічних обтяжень рухомого майна, які виникають на підставі судових рішень, проводиться адміністратором Реєстру та його філіями (крім випадків, коли таке судове рішення виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень).

Відповідно до пункту 6 Порядку заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) у паперовій формі підписує обтяжувач, справжність підпису якого нотаріально засвідчується (крім випадків подання заяви щодо публічних обтяжень та випадків подання заяви нотаріусу, яким безпосередньо вчинено дію, спрямовану на виникнення, зміну, припинення обтяження, а також на звернення стягнення на предмет обтяження). У разі коли заява подається в електронній формі, на таку заяву накладається кваліфікований електронний підпис обтяжувача. При цьому кваліфікований електронний підпис створюється за допомогою засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Під час подання заяви в паперовій формі обтяжувач пред'являє паспорт чи інший документ, що посвідчує особу, а у разі, коли уповноважена ним особа діє від імені обтяжувача фізичної чи юридичної особи, - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такої уповноваженої особи.

Пунктами 24-26 Порядку визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п'яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу.

Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви.

У разі припинення обтяження до Реєстру вносяться дата і номер заяви про припинення обтяження, дата внесення запису про припинення обтяження, підстава припинення обтяження, відомості про реєстратора.

З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та «Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» чітко визначено порядок виникнення, зміни та припинення обтяжень рухомого майна. Зокрема, у вказаних нормативних актах прописані імперативні норми згідно з якими саме обтяжувач зобов'язаний подати реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що обтяжувач, яким є Генеральна прокуратура України (чи уповноважена нею особа), з заявою про звільнення майна з-під арешту та припинення публічного обтяження - арешту рухомого майна за № 16230380 від 14.04.2017 до відповідача у встановленому законом порядку не зверталася.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що ТОВ "Україна-Баїв" зверталось до Генеральної прокуратури України з приводу зняття обтяження, однак такі звернення не принесли бажаного результату.

При цьому, суд не бере до уваги пояснення представника позивача, який вважає, що обтяжувачем, у даному випадку, є саме СУ ГУ НП у Волинській області, аргументуючи тим, що кримінальне провадження з Генеральної прокуратури України передано для провадження досудового розслідування до слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що зміни у відомостях про зареєстроване обтяження підлягають реєстрації у встановленому цим Законом порядку, якщо вони стосуються заміни обтяжувача внаслідок відступлення прав за правочином, відповідно до якого виникло обтяження, або з інших підстав.

Пунктами 15, 16 Порядку передбачено, що зміни і додаткові відомості до запису в Реєстрі вносяться реєстратором на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

У заяві зазначаються дата державної реєстрації відомостей, реєстраційний номер запису, підстава виникнення змін до обтяження (договір чи рішення суду або відповідне рішення уповноваженого органу).

В порушення вищевказаного, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не були зареєстровані зміни у відомостях про обтяження, а саме той факт, що відбулася заміна обтяжувача з Генеральної прокуратури України на слідче управління Головного управління Національної поліцій у Волинській області.

Поряд з тим, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ТОВ «Україна-Баїв» зверталося до обтяжувача - Генеральної прокуратури України з приводу реєстрації зміни у відомостях про зареєстроване обтяження та щодо того, що обтяжувач відмовився подати реєстратору Державного реєстру заяву про зміну таких відомостей.

Суд також звертає увагу на ч.7 ст. 43 Закону № 1255-IV відповідно до якої держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.

З огляду на викладену правову норму, на переконання суду, відповідач - ДП «Національні інформаційні системи» та його філії, як реєстратори, виконують суто механічну функцію з внесення відомостей до Державного реєстру або вилучення записів з нього на підставі відповідних заяв обтяжувачів. У зв'язку із цим, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що реєстратор не наділений повноваженнями здійснювати правовий аналіз відомостей, що містяться у заявах. Тому, відповідач не вправі був самостійно визнавати СУ ГУПН у Волинській області обтяжувачем лише на тій підставі, що кримінальне провадження з Генеральної прокуратури України передано для провадження досудового розслідування до слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Водночас, пунктом 27 Порядку передбачено, що реєстратор вправі відмовити у внесенні запису до Реєстру про припинення обтяження, якщо відомості, зазначені в заяві, не відповідають Реєстру, про що повідомляє обтяжувача письмово протягом двох робочих днів після прийняття заяви.

Оскільки, заява про скасування запису про публічне обтяження - арешт рухомого майна подана слідчим СУ ГУНП у Волинській області, тобто особою, яка не є обтяжувачем, то відповідач правомірно відмовив у внесенні запису до Реєстру про припинення такого обтяження із зазначенням підстав такої відмови.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що ВФ ДП «Національні інформаційні системи» належними та допустимими доказами довела, що відмовляючи у вилученні запису №16230380 від 14.04.2017 про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Баїв" до Волинської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи", Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про зобов'язання вилучити запис №16230380 від 14 квітня 2017 року про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15 квітня 2019 року.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук