Справа № 540/336/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/336/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дорошенко О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить скасувати рішення Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 11 липня 2018 року про відмову включити до пільгового стажу період роботи по Списку №1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати дії протиправними та зобов'язати Бериславське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та зарахувати пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку №1, ОСОБА_3, з дня подачі заяви, а саме, з 11 квітня 2018 року період роботи з 20.02.1984 року по 31.10.1990 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що він 11.04.2018 року звернувся до Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1 згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Повідомленням від 11.07.2018 року №1664/02-03 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у позивача необхідного спеціального стажу роботи за Списком №1, який дає право на пенсію на пільгових умовах. На думку відповідача посада - обрубувач лиття абразивними кругами сухим способом, яку займав позивач у ЗП "Моторостроитель" не передбачена списком №1, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Позивач стверджує, що він відпрацював на підприємстві 6 років 8 місяців та 11 днів, а тому з урахуванням іншої частини трудового стажу має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.02.2019 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

06.03.2019 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем, у зв'язку з чим ухвалою суду від 11.03.2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 28.03.2019 року.

28.03.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з вимогами ОСОБА_3 на підставі того, що ним при зверненні за призначенням пенсії надавались довідки Акціонерного товариства "Мотор Січ" (колишня назва - ЗВО "Моторобудівельник") від 16.05.2018 року №12 та від 13.02.2018 року №99 в яких не було вказано характер виконуваних робіт та зазначена професія обрубувача лиття абразивними кругами сухим способом, що не входить до Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Підсумовуючи викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання призначене на 28.03.2019 року позивач та його представник не з'явились. Протокольною ухвалою суду від 28.03.2019 року розгляд справи відкладено на 11.04.2019 року.

В судове засідання на вказану дату сторони з'явились. Позивач та його представник на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав викладених у позові, представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, покликаючись на доводи викладені нею в відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.11-16) та довідок Акціонерного товариства "Мотор Січ": від 16.05.2018 року №12 (а.с.17), від 10.01.2019 року №12 (а.с.18), 15.01.2019 року №28/УК (а.с.8) ОСОБА_3 з 20.02.1984 року по 31.10.1990 року працював на посаді "обрубника лиття абразивними кругами сухим способом" на ЗВО "Моторобудівельник".

Згідно довідки Акціонерного товариства "Мотор Січ" з моменту працевлаштування позивача по теперішній час підприємство кілька разів змінювало назву та на теперішній час має найменування АТ "Мотор Січ".

Згідно зазначених вище довідок підприємства, займана ОСОБА_3 посада віднесена до посад передбачених пп. "а" п.1 Розділу ХІ Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Відповідно довідки від 15.01.2019 року №28/УК згідно технологічного процесу позивач виконував роботи по зачистці відливок на абразивно-зачистному станку (наждаці) вручну, ручною пневмофортуною з застосуванням шліфувальних голівок та шарошок повний робочий день.

Окрім зазначеного, в цій же довідці підприємством повідомлено, що на теперішній час за цією професією проведено 5 атестацій робочих місць, за результатами яких професія обрубника металу відповідає Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

11.04.2018 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком за списком №1.

11.07.2018 року відповідачем повідомлено ОСОБА_3 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зокрема, у повідомленні зазначено, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем надавались довідки Акціонерного товариства "Мотор Січ" (колишня назва - ЗВО "Моторобудівельник") від 16.05.2018 року №12 та від 13.02.2018 року №99 в яких не було вказано характер виконуваних робіт та зазначена професія обрубувача лиття абразивними кругами сухим способом, що не входить до Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

На підставі зазначеного відповідач вказав, що ОСОБА_3 не має страхового стажу роботи за Списком №1, а тому й права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Підсумовуючи відповідач вказав, що загальний трудовий стаж позивача становить 27 років 4 місяці та 29 днів.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV).

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Закон №1058-IV, яким запроваджено систему персоніфікованого обліку, набрав чинності з 01.01.2004р.

Таким чином, набутий особою до цієї дати страховий стаж обчислюється на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом; періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Таким законодавством є Закон України від 05.11.1991р. №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII).

Згідно зі ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, до розділу XV Списку № 1 включено посаду обрубника, вирубника та обпилювачі фасонного лиття на наждаках та вручну.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 20 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників

Аналіз наведених норм свідчить про те, що страховий стаж, а також періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії - до 01.01.2004р. підтверджуються трудовою книжкою. І лише у разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з тим, що у пільговій довідці №12 від 16.05.2018 року не вказаний характер виконуваних робіт.

Суд не погоджується з відповідним твердженням, оскільки в довідці зазначено, що позивач виконував роботи з металообробки, вказано посаду, з якої вбачається характер роботи та зазначено, що відповідні роботи здійснювались в ливарному цеху. Також зазначено конкретну позицію у Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах до якої віднесена посада ОСОБА_3

Стосовно твердження ГУ ПФУ, що займана позивачем посада не віднесена до Списку №1 суд зазначає, що відповідач застосовує занадто формалізований підхід при прийнятті такого рішення.

Так, на думку ГУ ПФУ посада (мовою оригіналу) "Обрубщики, вырубщики и опиловщики фасонного литья на наждаках и вручную" не є тим самим з посадою "обрубник лиття абразивними кругами сухим способом". Суд не погоджується з таким висновком, оскільки назва посади, яку займав позивач є більш конкретизованою за методом здійснення технічної операції ("абразивними кругами сухим способом"), проте за суттю відповідна посада також передбачає "обрубування лиття".

Таким чином, на думку суду, відповідач помилково вважає, що Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 передбачені посади осіб, що мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, назви яких мають точно відповідати назві посади, зазначеної в трудовій книжці позивача.

Визначальним є не назва посади, а наявність несприятливих умов, що дає право на призначення особі пенсії на пільгових умовах.

Окрім зазначеного, зроблені судом висновки, додатково підтверджуються інформацією, що міститься у довідці АТ "Мотор Січ" від 15.01.2019 року №28/УК, щодо конкретної роботи, яку виконував позивач та умов за яких відповідна робота виконувалась.

Суд визнає, що відповідна довідка не надавалась відповідачу при первинному зверненні до нього ОСОБА_3, однак, на думку суду, вона підлягає дослідженню та врахуванню у сукупності з іншими доказами, що містяться у справі.

Таким чином, на думку суду, відповідач протиправно не включив до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 період роботи ОСОБА_3 з 20.02.1984 року по 31.10.1990 року на посаді обрубника лиття абразивними кругами сухим способом в ЗВО "Моторостроитель".

Позивач при зверненні до суду просив захистити його права шляхом скасувати рішення Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 11 липня 2018 року про відмову включити до пільгового стажу період роботи по Списку №1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати дії протиправними та зобов'язати Бериславське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та зарахувати пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку №1, ОСОБА_3, з дня подачі заяви, а саме з 11 квітня 2018 року, період роботи з 20.02.1984 року по 31.10.1990 року.

Однак, згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до пункту частини 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення визнати бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб'єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Отже, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та на підставі ч. 4 ст. 245 КАС України зобов'язати суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, відповідача слід зобов'язати повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (рнокпп: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) від 11.04.2018 року та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у даному рішенні, зокрема, встановленого судом пільгового стажу позивача за Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 з 20.02.1984 року по 31.10.1990 року на посаді обрубника лиття абразивними кругами сухим способом в ЗВО "Моторостроитель".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. (ч.8 ст.139 КАС України)

Таким чином сплачений ОСОБА_3 судовий збір у сумі 768,40 грн. (згідно квитанції №6 від 15.02.2019 року) підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань в повному розмірі, оскільки спір виник внаслідок його протиправного рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 11 липня 2018 року про відмову включити до пільгового стажу період роботи по Списку №1, ОСОБА_3 (рнокпп: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1).

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (рнокпп: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) від 11.04.2018 року та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у даному рішенні.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) на користь ОСОБА_3 (рнокпп: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 квітня 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 112010100