Справа № 120/4137/18-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4137/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року (судове рішення ухвалене 22 січня 2019 року, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту судового рішення 01 лютого 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №1168 від 19.07.2018 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського УКР ГУНП у Вінницькій області" в частині звільнення оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №127 о/с від 31.07.2018 "Щодо особового складу" в частині звільнення оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновити майора поліції ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 01.08.2018 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.07.2018 року стосовно ОСОБА_2 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В подальшому начальником ГУ НП у Вінницькій області призначено службове розслідування. 18.07.2018 року начальником ГУ НП у Вінницькій області затверджено висновок. 19.07.2018 року ГУНП у Вінницькій області винесено наказ за №1168, яким за порушення службової дисципліни до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 31.07.2018 за №127 о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення. Разом із тим, 24.10.2018 Калинівським районним судом Вінницької області розглянуто матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та винесено постанову, якою провадження в справі про адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова суду набрала законної сили.

Позивач не погоджується із наказами відповідача, оскільки вважає, що службове розслідування проведено неповно та не об'єктивно, а тому і звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №1168 від 19.07.2018 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського УКР ГУНП у Вінницькій області" в частині звільнення оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №127 о/с від 31.07.2018 "Щодо особового складу" в частині звільнення оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновлено майора поліції ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 01.08.2018 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2018 року по 22.01.2019 року у сумі 60 189,29 грн. із відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету.

Звернено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та в частині стягнення заробітної плати у межах суми за один місяць у розмірі 10 520,21 грн. із відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління Національної поліції у Вінницькій області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що впродовж з травня 2008 року по листопад 2015 року ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ. 07.11.2015 року ОСОБА_2 подав заяву про бажання проходити подальшу службу в органах поліції.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції (далі - ГУНП) у Вінницькій області "щодо особового складу" ОСОБА_2 призначено на посаду оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області та присвоєно спеціальне звання - майор поліції.

08.07.2018 року стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

11.07.2018 року начальником ГУНП у Вінницькій області винесено наказ № 951 "Про призначення та проведення службового розслідування".

18.07.2018 року складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим відділу розшуку злочинців і зниклих громадян УКР ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3

У висновку в частині 3 зазначено, що за порушення службової дисципліни, Присяги поліцейського, пунктів 1,2 частини 1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", вимог статей 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Наказу Національної поліції України від 23.09.2016 №920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції", що призвело до вчинків, які є несумісним з подальшим проходженням служби в поліції, оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

19.07.2018 року начальником ГУ НП у Вінницькій області винесено наказ №1168 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського УКР ГУНП у Вінницькій області", яким за порушення службової дисципліни, Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 частини 1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Наказу Національної поліції України від 23.09.2016 №920 "Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції", що призвело до вчинків, які є несумісним з подальшим проходженням служби в поліції, оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

31.07.2018 року наказом ГУНП у Вінницькій області за №127 о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Позивач, вважаючи накази про звільнення протиправними та з метою їх скасування, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, звернувся з даним позовом до суду.

Не погоджуючись з такими рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та нормами КЗпП України, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" встановлені строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Таким чином, процесуальний закон передбачає можливість оскарження дій, бездіяльності та рішень суб'єктів владних повноважень у справах щодо звільнення з публічної служби з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, при цьому в даному випадку законом передбачений спеціальний строк оскарження тривалістю один місяць.

Колегію суддів встановлено, що з наказами ГУ НП у Вінницькій області від 19.07.2018 року № 1168 та від 31.07.2018 року № 127 о/с позивач був ознайомлений 02.08.2018 року, що підтверджується копією розписки (а.с. 32).

Отже, 02.08.2018 року позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів, до суду звернувся 15.11.2018 року, а відтак розпочався місячний строк на звернення до суду.

Причиною несвоєчасного звернення позивача до суду із позовом був розгляд справи №132/2549/18 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП. Постанова суду від 24.10.2018 року.

Враховуючи зазначену причину суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, на думку колегії суддів, наведені обставини не перешкоджали позивачу звернутися до суду із даним позов у місячний термін.

Сама по собі постанова у адміністративній справі може бути оцінена, як один із доказів, проте, як свідчать матеріали справи, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності до її прийняття.

Тому оцінці підлягали інші докази, що були враховані при прийнятті оскаржуваних рішень.

Крім того, безпідставним поновленням строків на оскарження наказів та інших рішень у справах щодо проходження та звільнення з публічної служби після спливу значного проміжку часу порушується принцип юридичної визначеності, що призводить до незаконного продовження судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі "Дія-97" проти України»).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення Європейського Суду з прав людини "Іліан проти Туреччини").

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оцінюючи обставини справи, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд першої інстанції повинен був надати оцінку та провести об'єктивний аналіз всіх наведених у позові доводів та обставин справи.

Натомість, визнаючи пропуск строку звернення до суду з поважних причин, суд поверхнево підійшов до вирішення вказаного питання, при цьому не здійснив ретельну перевірку доводів позивача та не з'ясував, яким чином наведені обставини перешкоджали зверненню позивача до суду із даним позовом.

У зв'язку з тим, що позивачем не доведено поважності причин, які перешкоджали йому реалізувати своє право на звернення до суду із відповідним позовом своєчасно, враховуючи відсутність інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, колегія суддів вважає, що заявлений позов підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції безпідставно прийнято рішення про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, при цьому позивач не довів суду поважності його пропуску, а доводи, якими позивач обґрунтовує пропуск звернення до суду, не можна вважати об'єктивними та поважними.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду, поважних причин пропуску вказаного строку останнім не доведено, тому постановлене судом першої інстанції рішення відповідно до частини 1 статті 319 КАС України підлягає скасуванню, а заявлений адміністративний позов - залишенню без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 квітня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.