Справа № 1840/3155/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Соп'яненко О.В.

03 квітня 2019 р.Справа № 1840/3155/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

15.08.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправними дії Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (подалі - Охтирське ОУПФУ) щодо відмови у перерахунку йому пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (подалі - Закон № 796-XII);

- зобов'язати Великописарівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (правонаступника Охтирського ОУПФУ) (подалі - Великописарівське ОУПФУ) відповідно до ст. 59 Закону № 796-XII здійснити з 01.10.2017 року перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 року до моменту здійснення перерахунку;

- визнати дискримінаційними дії Великописарівського ОУПФУ при вирішенні його звернення.

Позивач зазначає про протиправність відмови відповідача в проведенні перерахунку його пенсії, оскільки вважає хибним висновок про те, що дія ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII і п. 9-1 Постанови розповсюджується лише на осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби.

Вважає таку відмову протиправною, оскільки військовозобов'язані в період проходження військових зборів вважаються такими, що проходять військову службу. А військовослужбовцям відповідно до ст. 59 вищевказаного закону пенсії по інвалідності обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 пенсійний орган зазначає, що право на перерахунок пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, закріплене у ст. 59 Закону № 796-XII та п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (подалі - Постанова), виникає саме у військовослужбовців, які під час проходження дійсної строкової служби, брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а позивач такого права не має. У зв'язку з цим вказує, що позивачу правомірно було відмовлено у перерахунку пенсії.

Ухвалою суду першої інстанції від 12.09.2018 року допущено заміну відповідача Великописарівського ОУПФУ його правонаступником - Південним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області (подалі - Південне ОУПФУ).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2019 року (рішення ухвалено в порядку прощеного позовного провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений наступним чином:

Визнано протиправними дії Охтирського ОУПФУ щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 59 Закону № 796-XII.

Південне ОУПФУ зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 59 Закону № 796-XII з 25.07.2018 року, з урахуванням уже виплачених сум.

В задоволенні вимог в частині визнання дискримінаційними дій пенсійного органу при вирішенні звернення позивача щодо перерахунку пенсії у зв'язку з необґрунтованістю відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов'язані мають право користуватись всією повнотою соціально - економічних, політичних та особистих прав і свобод громадян в рівній мірі. У зв'язку з цим, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 59 Закону № 796-XII.

З урахуванням тієї обставини, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 25.07.2018 року, право на перерахунок пенсії позивач має не з набрання чинності змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, а з дати подання заяви про перерахунок - тобто з 25.07.2018 року.

З огляду на те, що питання призначення та перерахунку пенсійних виплат належать до компетенції органів Пенсійного фонду України і належить до їх звичайних повноважень, які здійснюються відповідно до Закону, суд визначився, що вимоги позивача про визнання дискримінаційними дій пенсійного органу при вирішенні його звернення щодо перерахунку пенсії, задоволенню не підлягають.

Позивачем ОСОБА_1 судове рішення в апеляційному порядку не оскаржено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі Південне ОУПФУ, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 1840/3155/18.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник фактично зазначає доводи, аналогічні за своїм змістом відзиву на позов ОСОБА_1

Вимоги апеляційної скарги в частині, якою судом відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, не обґрунтовані.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів частково не погоджується із висновком суду першої інстанції, за наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_4 у період часу з 17 травня 1980 року по 31 травня 1982 року проходів строкову службу в рядах РА, а у період часу з 07 травня 1986 року по 26 травня 1986 року знаходився на спецзборах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Судом також установлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії по інвалідності на умовах, встановлених Законом № 796-XII /а.с. 9, 11, 12, 15-17/.

Рішенням Великописарівського ОУПФУ від 26.07.2018 року № 23, що прийняте за наслідками розгляду заяви позивача від 25.07.2018 року про перерахунок пенсії, а саме, - обчислення її розміру з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, в перерахунку пенсії позивачу відмовлено /а.с. 72-73/.

Рішення пенсійного органу про відмову в перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 вмотивовано тим, що приймаючи участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач не був військовослужбовцем строкової служби.

Колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

(* Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань).

Отже, до категорії військовослужбовців статтею 10 Закону № 796-XII віднесені, зокрема, сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах і військовозобов'язані, призвані на військові збори.

Статтею 71 Закону № 796-XII установлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що стаття 59 Закону № 796-XII стосується виключно військовослужбовців, під час проходження дійсної строкової служби, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок чого стали інвалідами.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях: Законів України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05.10.2006 року № 231-V (діяла до 01.10.2017 року) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII (діє з 01.10.2017 року), - не змінювалися.

Частиною третьою статті 59 Закону № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05.10.2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній до 01.10.2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас, частиною третьою статті 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній з 01.10.2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону № 796-XII передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону № 796-XII не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Таким чином, частина третя статті 59 Закону № 796-XII не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.

Згідно із статтею 62 Закону № 796-XII роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 затверджені зміни, що вносяться до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме - Порядок доповнений п. 9-1 такого змісту:

« 9-1. За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: < >.

Таким чином, законодавець передбачив, що за бажанням певної категорії осіб, а саме: особа має статус особи з інвалідністю; особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби, у пенсійного органу є підстави для проведення перерахунку пенсії цих осіб, з її обчисленням з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Наведене в постанові вище узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 08.05.2018 року у справі № 820/1148/18 (Пз/9901/33/18), від 21.05.2018 року у справі № 816/1159/18 (Пз/9901/37/18).

Також колегія суддів зауважує, що Конституційний Суд України в Рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційності (розмірності) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 1-11/2012 принцип законності під час вирішення справ про соціальний захист громадян передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано й у наступній практиці Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» у рішенні від 07.07.1989 року Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17.10.1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» цей Суд зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».

Колегія суддів не спростовує твердження позивача про те, що в силу наведених ним законодавчих норм, приймаючи участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він мав/має статус військовослужбовця.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що законодавець визначився, що для набуття права на обчислення пенсії по інвалідності, призначеної на умовах Закону № 796-XII, з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, недостатньо мати означений статус. Таке право набуває, зокрема, військовослужбовець, що брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, лише під час проходження дійсної строкової служби.

Оскільки зазначені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу Південного ОУПФУ, скасовує рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2019 року в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, та приймає нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог позивача.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року скасувати в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання Південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 25 липня 2018 року з урахуванням уже виплачених сум, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова у повному обсязі складена і підписана 15 квітня 2019 року.