Справа № 280/4830/18
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року 16:15Справа № 280/4830/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Сервіс-2004» (вул. Південне шосе, буд. 78, м. Запоріжжя, 69068) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Сервіс-2004» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми «Р» від 03.09.2018 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 33 663,75 грн., з яких: за податковим зобовязанням 26 931,00 грн., за штрафними санкціями: 6 732,75 грн.; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських відносин з контрагентами постачальниками «ТОВ ОСОБА_3» за період травень-червень 2015 року, ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» за період травень 2016 року, ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» за період червень 2016 року, з податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами постачальниками «ТОВ ОСОБА_3» за 2015 рік, ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» за 2016 рік відповідачем було складено Акт перевірки від 23.04.2018 № 249/08-01-14-09/32889812 та прийнято відносно позивача податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 03.09.2018 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 33 663,75 грн., з яких: за податковим зобовязанням 26 931,00 грн., за штрафними санкціями: 6 732,75 грн. Підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зокрема є висновок відповідача щодо заниження позивачем податку на додану вартість, що підлягав сплаті до бюджету у травні та червні 2016 року на суму 26 932,00 грн. по взаємовідносинах з переліченими вище контрагентами.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача форми «Р» від 03.09.2018 № НОМЕР_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено визначений п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України (далі ПК України) граничний десятиденний строк для його прийняття. Крім того, надані до перевірки первинні бухгалтерські документи, на думку представника позивача, повністю відповідають встановленим законом вимогам щодо їх складання та змісту, а також обсягам проведених позивачем господарських операцій. У звязку з складанням відповідних податкових накладних у позивача було наявне право на включення суми ПДВ у розмірі 26 932,00 грн. до складу податкового кредиту. Із урахуванням викладених обставин, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.11.2018 відкрите загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.12.2018.

13.12.2018 судом отримано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки Акт перевірки був направлений позивачу у визначений законом строк. Однак, через некоректну роботу УДППЗ «Укрпошта» відповідач фактично дізнався про отримання позивачем ОСОБА_4 перевірки лише 17.08.2018. Представник відповідача вважає, саме з цієї дати у контролюючого органу виникло право на прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а відтак, передбачений п. 86.8 ст. 86 ПК України десятиденний строк ним був дотриманий.

Також, представник відповідача зауважив, що відносно керівника контрагента позивача ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» Печерським районним судом м. Києва був постановлений та набрав законної сили вирок від 01.12.2015 по справі № 757/42406/15-к, в якому встановлено, що ОСОБА_5 як директор підприємства створив та зареєстрував ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» для прикриття незаконної діяльності. У свою чергу, вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 по справі № 331/2945/17 було встановлено, що співробітниками правоохоронних органів ліквідовано міжрегіональний конвертаційний центр, до складу якого входили ряд фіктивних підприємств, у тому числі ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ». За таких обставин, первинні документи по взаємовідносинах позивача з вказаними вище контрагентами, на думку представника відповідача, не мають юридичної сили, що вказує на неможливість підтвердження реального факту постачання ними товарів на адресу позивача.

Із урахуванням викладених обставин, з огляду на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду, викладену у постанові від 23.05.2018 у справі № 826/16865/14, представник відповідача вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

17.12.2018 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зауважив, що податкове зобовязання з податку на додану вартість визначено відповідачем на загальну суму 26 913,00 грн., у тому числі: за травень 2016 року у сумі 2 763,00 грн. (ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС»), за червень 2016 року у сумі 24 168,00 грн. (ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ»). Отже, Вирок Печерського районного суду м. Києва 01.12.2015 по справі № 757/42406/15-к, на думку представника позивача, взагалі не стосується предмету спору. Щодо Вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 по справі № 331/2945/17 представник позивача пояснив, що він був покладений в основу визначення податкового зобовязання з податку на прибуток, а не податкового зобовязання з податку на додану вартість. Також, представник відповідача зазначив, що даним вироком не визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення засновника та директора ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» ОСОБА_6. Наведені аргументи представник позивача просив суд врахувати при вирішенні даного спору по суті.

Протокольною ухвалою від 18.12.2019 підготовче засідання було відкладене на 11.01.2019.

11.01.2019 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача зазначив, що перевіркою було встановлено заниження позивачем податку на додану вартість у загальній сумі 195 809,00 грн. (за травень 2015 року 16 887,00 грн., за травень 2016 року 2 763,00 грн., за червень 2016 року 24 168,00 грн.) в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п. 3.1.1.1 підрозділу 3.1.1, п. 3.1.2.2 підрозділу 3.1.2 розділу ІІІ Акту перевірки. Також, представник відповідача зауважив, що на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення донарахування податкових зобовязань з податку на додану вартість проводилось лише за період з травня по червень 2016 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2019.

У судовому засіданні 08.02.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. У свою чергу, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та запереченні.

У судовому засіданні 08.02.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано як юридичну особу 05.03.2004 (т. 2, а.с. 62-66).

До видів діяльності позивача за КВЕД-2010 належить ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування (33.14) (т. 2, а.с. 64).

З 10.04.2018 по 16.04.2018 відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських відносин з контрагентами постачальниками «ТОВ ОСОБА_3» за період травень-червень 2015 року, ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» за період травень 2016 року, ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» за період червень 2016 року, з податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами постачальниками ТОВ «КАСТРОМ ГРУП» за 2015 рік, ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» за 2016 рік (далі Перевірка).

За результатами перевірки відповідачем було складено Акт від 23.04.2018 № 249/08-01-14-09/32889812 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Сервіс-2004» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських відносин з контрагентами постачальниками «ТОВ ОСОБА_3» за період травень-червень 2015 року, ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» за період травень 2016 року, ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» за період червень 2016 року, з податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами постачальниками «ТОВ ОСОБА_3» за 2015 рік, ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» за 2016 рік» (далі Акт перевірки, т. 1 а.с. 8-34).

Перевіркою встановлено, зокрема порушення позивачем п.п. 14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ПК України, що, на думку відповідача, призвело до заниження податку на додану вартість у загальній сумі 195 809,00 грн., у тому числі: за травень 2015 року 16 887,00 грн., за травень 2016 року 2 763,00 грн., за червень 2016 року 24 168,00 грн. та завищення відємного значення податку на додану вартість, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за червень 2016 року 9 313,00 грн. (т. 1, а.с. 35).

Листом від 03.09.2018 №27920/10/08-01-14-06-11 «Про надання інформації» відповідач, у звязку із технічною помилкою при оформленні матеріалів позапланової виїзної перевірки позивача, вніс зміни до Акту перевірки, а саме:

у п.п. 3.1.2.3 п. 3.1.2 розділу 3 «Висновок щодо повноти декларування податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню» на сторінці 52, абзаци 1 та 5 викласти в наступній редакції:

«За період травень, червень 2015 року та травень, червень 2016 року ТОВ «Монтаж-Сервіс-2004» задекларовано ПДВ у сумі 36 702,00 грн., в тому числі за період: травень 2015 року на сумі у сумі ПДВ 14 326,00 грн., травень 2016 року на сумі у сумі 15 782,00 грн., червень 2016 року на сумі у сумі 6 594,00 грн.».

«Таким чином, перевіркою повноти нарахування ПДВ за травень 2015 року та травень, червень 2016 року внаслідок порушення п.п. 14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ПК України встановлено заниження ПДВ у загальній сумі 195 809,00 грн., у тому числі: за травень 2015 року 168 878,00 грн., за травень 2016 року 2 763,00 грн., за червень 2016 року 24 168,00 грн. та завищення відємного значення податку на додану вартість, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за червень 2016 року 9 313,00 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п. 3.1.1.1 підрозділу 3.1.1, п. 3.1.2.2 підрозділу 3.1.2 розділу ІІІ Акту перевірки»;

у розділі 4 «Висновок» на сторінці 53, абзац 1 викладено в наступній редакції:

«2. п.п. 14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ у загальній сумі 195 809,00 грн., у тому числі за травень 2015 року 168 878,00 грн., за травень 2016 року 2 763,00 грн., за червень 2016 року 24 168,00 грн. та завищення відємного значення податку на додану вартість, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за червень 2016 року 9 313,00 грн.» (т. 1, а.с. 36).

Лист відповідача від 03.09.2018 № 27920/10/08-01-14-06-11 «Про надання інформації» є невідємною частиною Акту перевірки.

На підставі Акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 03.09.2018 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 33 663,75 грн., з яких: за податковим зобовязанням 26 931,00 грн., за штрафними санкціями: 6 732,75 грн. (т. 1., а.с. 37).

Як вбачається з Розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, відповідач встановив факт зменшення позивачем у травні 2016 року податкового зобовязання на 2 763,00 грн. (податкова декларація від 21.06.2016 № НОМЕР_2) та у червні 2016 року податкового зобовязання на 24 168,00 грн. (податкова декларація від 19.07.2016 № НОМЕР_3). Сума застосованої відповідачем штрафної санкції за травень 2016 року склала 690,75 грн. (25 %), за червень 2016 року 6 042,00 грн. (25%) (т. 1, а.с. 38).

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з такого.

У періоді щодо якого відповідачем нараховані податкові зобовязання позивачу (травень-червень 2016 року) позивач мав відносини з ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ», відповідно відносини з цими контрагентами позивача підлягають дослідженню.

10.05.2016 між ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та позивачем було укладено Договір поставки № 01-052016 (далі Договір від 10.05.2016 № 01-052016, т. 1, а.с. 39-41), за умовами якого ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» зобовязується передати у власність позивачу, а позивач зобовязується прийняти та оплатити товар, найменування, кількість якого визначена в Специфікації (Додаток № 1), що є невідємною частиною договору. Відповідно до п. 2.1 Договору від 10.05.2016 № 01-052016 оплата здійснюється покупцем протягом 15 календарних днів з дня поставки і підписання видаткової накладної. За приписами п.п. 5.1, 5.2 Договору від 10.05.2016 № 01-052016 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та закінчується 31.12.2016. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від обовязку виконати взяті на себе зобовязання та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 5.3 Договору від 10.05.2016 № 01-052016) (т. 1, а.с. 39-41).

Як вбачається з Специфікації № 1 до Договору від 10.05.2016 № 01-052016, товаром, що поставляється, є болт буд. з гайкою шайбою, бирка маркувальна, перемичка заземлення, скоба з оцинкованого заліза (т. 1, а.с. 43). Сума поставки склала 16 575,05 грн., у тому числі ПДВ 2 762,51 грн.

Підписантами Договору від 10.05.2016 № 01-052016, Специфікації № 1 до Договору від 10.05.2016 № 01-052016 від позивача є директор ОСОБА_7, від ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» директор ОСОБА_6

ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» в особі директора ОСОБА_6 у травні 2016 року виписано позивачу рахунок на оплату від 10.05.2016 № 051014 (т. 1, а.с. 45), видаткову накладну від 10.05.2016 № 051014 та податкову накладну від 10.05.2016 № 82 (т. 1, а.с. 47) на такий товар: болт буд. з гайкою шайбою у кількості 10 кг, бирку маркувальну (100 шт.) у кількості 6 шт., перемичку заземлення у кількості 250 шт., скобу з оцинкованого заліза у кількості 300 шт. Сума товару за рахунком на оплату від 10.05.2016 № 051014, видатковою накладною від 10.05.2016 № 051014 та податковою накладною від 10.05.2016 № 82 склала 16 575,05 грн., у тому числі ПДВ 2 762,51 грн.

Поставлений ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» товар був оплачений позивачем у повному обсязі, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення від 24.05.2016 № 836 на 16 575,05 грн. (т. 1, а.с. 46).

Позивач включив суму податку на додану вартість у розмірі 2 762,51 грн. за податковою накладною від 10.05.2016 № 82 до складу податкового кредиту травня 2016 року (т. 1, а.с. 31).

Крім того, 26.05.2016 між ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» та позивачем було укладено Договір купівлі-продажу товарів № 3-052016 (далі Договір від 26.05.2016 № 3-052016, т. 1, а.с. 98-100), за умовами якого ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» зобовязується передати у власність позивачу, а позивач зобовязується прийняти та оплатити товар в асортименті та кількості, що зазначені в рахунках, які виконують функцію Специфікацій. Відповідно до п. 2.2 Договору від 26.05.2016 № 3-052016 оплата товару здійснюється позивачем за визначеною в рахунках ціною та у визначений в них строк шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ», або іншими засобами, дозволеними законодавством України.

За приписами п.п. 5.1, 5.2 Договору від 26.05.2016 № 3-052016 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та закінчується 31.12.2016. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від обовязку виконати взяті на себе зобовязання та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 5.3 Договору від 26.05.2016 № 3-052016) (т. 1, а.с. 98-100).

Підписантами Договору від 26.05.2016 № 3-052016 від позивача є директор ОСОБА_7, від ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» директор ОСОБА_8

У червні 2016 року ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» в особі директора ОСОБА_8 було виписано позивачу шість податкових накладних, а саме: 1) податкова накладна від 30.06.2016 № 421; 2) податкова накладна від 30.06.2016 № 416; 3) податкова накладна від 30.06.2016 № 417; 4) податкова накладна від 30.06.2016 № 418; 5) податкова накладна від 30.06.2016 № 419; 6) податкова накладна від 30.06.2016 № 420. Загальна сума товару за даними податковими накладними складає 120 841,69 грн., ПДВ 24 168,34 грн. Предметом поставки визначено електричні товару різного асортименту.

Перелічені вище податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, згідно з бухгалтерським обліком станом на 31.12.2016 по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» обліковується кредиторська заборгованість на суму 66 110,03 грн.

Позивач включив суму податку на додану вартість у розмірі за податковими від 30.06.2016 № 421, від 30.06.2016 № 416, від 30.06.2016 № 417, від 30.06.2016 № 418, від 30.06.2016 № 419, від 30.06.2016 № 420 до складу податкового кредиту червня 2016 року у сумі 24 168,34 грн. (т. 1, а.с. 32).

На переконання відповідача, позивач здійснив безпідставне документальне оформлення заздалегідь нереальних господарських операцій по взаємовідносинах з ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ», оскільки, як вбачається із вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 по справі № 331/2945/17, учасники організованої групи в період з 27 травня 2015 року по 08 квітня 2016 року шляхом безпосереднього створення (придбання) суб'єктів господарювання-юридичних осіб, серед яких значиться ПП «ТД «МАКС» () та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» (), здійснювали конвертацію грошових коштів, у тому числі з метою умисного ухилення від сплати податків іншими суб'єктами господарювання, та/або планували використовувати у такій злочинній діяльності.

Оцінюючи повноту сплати позивачем податку на додану вартість, що підлягала сплаті до бюджету у травні-червні 2016 року, а також правильність визначення відємного значення ПДВ, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду, суд виходить із такого.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

За приписами п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Первинні документи, які є підставою для визнання витрат, повинні відповідати вимогам Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV).

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга цієї статті).

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

З аналізу положень податкового законодавства вбачається, що підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані із рухом активів, зміною зобов'язань та власного капіталу платника податків та відповідають змісту укладених договорів.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність вчинення господарської операції, відповідність вчиненої господарської операції господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

Судом встановлено, що у досліджуваному періоді позивач мав господарські відносини з двома контрагентами, а саме: ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» та ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» на підставі договорів від 10.05.2016 № 01-052016, від 26.05.2016 № 3-052016, предметом яких є електротехнічні товари.

Стосовно договорів від 10.05.2016 № 01-052016 та від 26.05.2016 № 3-052016, а також відповідних первинних документів суд встановив, що вони були підписані від позивача як покупця електротехнічних товарів уповноваженою особою, а саме директором ОСОБА_7, у свою чергу від ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС» Договір від 10.05.2016 № 01-052016 підписав директор ОСОБА_6, від ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» керівник ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 39-42, 98-100).

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 № 331/2945/17 визнано ОСОБА_8 винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ст. 205-1 Кримінального кодексу України, та призначено їй остаточне покарання у вигляді 3 років обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю (т. 1, а.с. 24).

Крім того, суд у даному вироку чітко зазначив, що учасниками організованої групи в період з 27.05.2015 по 08.04.2016 шляхом безпосереднього створення (придбання) суб'єктів господарювання-юридичних осіб, серед яких ТОВ «Торгівельно-Промисловий Альянс «Азимут» (), ПП «ТД «Макс» (), ТОВ «Енерго-Сервіс Центр Прилади та облік» (), ТОВ «ТБС і К» () та схиляння малозабезпечених осіб до реєстрації в органах державної влади на своє ім'я юридичних осіб, придбано та створено ряд суб'єктів підприємницької діяльності, серед яких ТОВ «Промкапіталтрейд» (), ТОВ «Кристал-Інвест» (), ТОВ «Ліатрис» (), які у вказаний період використовували в незаконній діяльності, а саме: конвертації грошових коштів, у тому числі з метою умисного ухилення від сплати податків іншими суб'єктами господарювання, та/або планували використовувати у такій злочинній діяльності.

Також у цьому вироку чітко визначені ролі ОСОБА_6 у ПП «ТД «Макс» () та ОСОБА_8 у ТОВ «Кристал-Інвест».

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в аналогічній справі № 826/14331/13-а з подібних правовідносин зауважив, що податкові накладні, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатись належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами.

Крім цього, про відсутність факту здійснення господарської операції може свідчити, зокрема те, що результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо). При цьому, платнику необхідно застосовувати розумну обережність при укладенні договорів з постачальниками. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

Такий правозастосовний підхід є усталеним у вітчизняній судовій практиці з відповідних правовідносин.

Отже, оскільки у господарських відносинах, що мали місце між позивачем з однієї сторони та ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС», ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» з іншої сторони, наявні ознаки фіктивності правового статусу контрагентів, суд вважає, що позивач фактично здійснив безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання електротехнічних матеріалів та, як наслідок, первинних документів всупереч нормам податкового законодавства.

Стосовно твердження відповідача про неналежність як доказу вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 по справі № 331/2945/17 суд вважає за необхідне зазначити таке.

Наявність первинних документів, які мають обов'язкові реквізити, визначені у законі, не є безумовною підставою для визнання правомірності формування платником податків даних свого податкового обліку за умови якщо такі первинні документи складені від імені суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва. Такий висновок зумовлений тим, що статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди.

Оскільки вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 по справі № 331/2945/17 встановлено, що зокрема ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС», ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» використовувались в незаконній діяльності, а саме конвертації грошових коштів, у тому числі з метою умисного ухилення від сплати податків іншими суб'єктами господарювання, та/або планували використовувати у такій злочинній діяльності, суд вважає, що господарські операції з вказаними контрагентами є нелегальними як такі.

Відтак, у відповідній частині вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 по справі № 331/2945/17 має преюдиційне значення для даної адміністративної справи, незалежно від факту його відображення в Акті перевірки. Належних та достатніх доказів зворотного представником позивача не надано.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем десятиденного строку для його прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 ПК України, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному п. 44.7 ст. 44 ПК України, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається із фіскального чека та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копії яких наявні у матеріалах справи, відповідач направив позивачу ОСОБА_4 перевірки засобами поштового звязку у день його складення, а саме 23.04.2018. У свою чергу, згідно з листом УДППЗ «Укрпошта» від 15.08.2018 № 20-14-П-23363, який надійшов до відповідача 17.08.2018, поштове відправлення «Укрпошта Експрес» від 23.04.2018 № 027 значиться в надходженні 24.04.2018 до адресного відділення поштового звязку Запоріжжя 8. Також УДППЗ «Укрпошта» у своєму листі зауважила, що поштове відправлення було вручено директору ТОВ «Монтаж-Сервіс-2004» ОСОБА_7 22.06.2018. За допущені порушення вимог нормативних документів, незабезпечення належного оформлення виробничих документів, безвідповідальне відношення до своїх посадових обовязків начальника відділення поштового звязку Запоріжжя 8 притягнуто до дисциплінарної відповідальності (т. 2, а.с. 92).

Отже, оскільки про факт отримання уповноваженою особою позивача ОСОБА_4 перевірки 22.06.2018 відповідач дізнався лише 17.08.2018 (після отримання листа УДППЗ «Укрпошта» від 15.08.2018 № 20-14-П-23363), суд, виходячи з загальних принципів адміністративного судочинства, вважає, що відповідачем порушено вимоги п. 8 ст. 86 ПК України з обєктивно поважних причин. І саме з цього часу у контролюючого органу, на переконання суду, виникла можливість для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення. Доказів зворотного позивачем не надано.

Таким чином, вищезазначені та досліджені докази у їх сукупності, на переконання суду, засвідчують протиправність формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях з ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС», ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» за травень, червень 2016 року та невірне визначення позивачем відємного значення податку на додану вартість на відповідну суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем, на переконання суду, не доведена реальність господарських операцій з контрагентами ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАКС», ТОВ «КРИСТАЛ-ІНВЕСТ» та не наведено мотивів, за яких суд міг би відступити від позиції Верховного Суду у справі з подібних правовідносин.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, а адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки даний позов не підлягає задоволенню, підстави для стягнення на користь прокурора сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241, 243 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Сервіс-2004» (вул. Південне шосе, буд. 78, м. Запоріжжя, 69068) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено в повному обсязі 16.04.2019.

Суддя Р.В. Кисіль