Справа № 320/1757/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2019 року м. Київ № 320/1757/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 20.09.2018 у виконавчому провадженні № 42667041 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 37 916,66 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністартивного судочинства України, яка регулює строки звернення до суду із позовом про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує постанову старшого державного виконавця Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 20.09.2018 у виконавчому провадженні № 42667041. Проте, як вбачається з відомостей підприємства зв'язку на конверті в якому надійшов позов, відправлення було оформлене 02.04.2019, тобто з порушенням строку передбаченого статті 287 Кодексу адміністартивного судочинства України.

Втім, позивачем до позовної заяви додано клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якого зазначено, що спірна постанова не була направлена позивачеві у зв'язку з чим, 18.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою з вимогу надіслати на його адресу спірну постанову.

З даного приводу суд зазначає, що пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністартивного судочинства України чітко встановлено, що десятиденний строк на звернення до суду із позовом про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Проте, позивачем до позову доадно спірну постанову, однак ні у позові, ні в клопотанні про поновлення строку на звернення до суду з вказаним позовом позивачем не зазначено коли саме було отримано спірну постанову.

Втім, з комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що позивач вже звертався до суду з позовом про оскарження постанови від 20.09.2018 у виконавчому провадженні № 42667041.

Так, Київським окружним адміністративним судом ухвалою від 17.12.2018 у справі № 320/6676/18 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху, а ухвалою від 17.01.2019 повернуто позовну заяву позивачеві.

Як вбачається із змісту вказаних ухвал, позивач звернувся до суду 14.12.2018, тобто також з порушенням встановленого процесуальним законодавством строку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що починаючи з 14.12.2018 позивач знав про існування оскаржуваної постанови, однак не скористався своїм правом на оскарження її до суду у встановлені законом строки та не навів належних обґрунтувань щодо причин пропуску строку на звернення до суду.

Відтак, враховуючи вимоги статті 123 Кодексу адміністративного судчинства України, суд вбачає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачеві десять днів для наведення інших підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до пункту другого частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п'ятої цієї статті стосовно представника (ч. 6 ст. 160 КАС України).

Як вбачається з вступної частини позовної заяви, позивачем у супереч вимог частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено замість свого місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), адресу листування, яка є ідентичною з адресою представника позивача. Також, вступна частина позовної заяви не містить інформації щодо офіційної електронної адреса або адреси електронної пошти позивача та його представника.

Згідно пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Втім, позивачем всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України такого письмового підтвердження про відсутність спору не надано.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору та випадки звільнення від сплати цього платежу, передбачені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». Однак, позивач до кола осіб, на яких поширюються пільги щодо сплати судового збору, не відноситься.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1 921 гривня.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, а саме про скасування постанови від 20.09.2018 у виконавчому провадженні № 42667041 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 37 916,66 грн.

Отже, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачеві необхідно було сплатити 768,40 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Позивачем на підтвердження сплати судового збору додано до позовної заяви копію квитанції від 28.12.2018 на суму 704,80 грн.

З даного приводу, суд зазначає, що постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" встановлено, що відповідні платіжні документи про оплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі.

Також суд зазначає, що належним документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв'язку з викладеним, копія квитанції не може слугувати доказом сплати судового збору.

Крім того, в силу приписів пунктів 4, 5 та 8 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів (частина четверта статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частин першої та другої статті 94 Кодексу адміністративного судчинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Всупереч вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судчинства України, позивачем до позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені відповіднодо вимог Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації".

Зокрема, згідно пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленими статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з наведенням підстав для поновлення строку звернення до суду;

- позовної заяви, яка відповідає вимогам ч. 5, 6 ст. 160 КАС України (2 примірника);

- заяви про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- належним чином засвідчених копій документів доданих до позовної заяви;

- оригіналу платіжного дорученя або квитанції яка підтверджує сплату судового збору за реквізитами Київського окружного адміністративного суду у сумі 768, 40 грн.

Належним документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою https://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, - залишити без руху.

2. Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовну заяву буде повернуто згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Колеснікова І.С.