Справа № 1.380.2019.001879
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001879
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 квітня 2019 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Карпяк О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби України № UA209000/2019/000130/2 від 22.02.2019 року про коригування митної вартості товару;

- визнати протиправною та скасувати оформлену Львівською митницею Державної фіскальної служби України картку відмови № UA209190/2019/000406 в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товару;

- стягнути з відповідача судові витрати позивача у справі.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позову встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно матеріалів позову, позивачем до позовної заяви додано документ про сплату судового збору, але не на належний рахунок.

Таким чином, позивачу необхідно долучити документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом позовної заяви позивач просить визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації та визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів.

Визначаючи розмір судового збору за подання даної позовної заяви, суддя враховує, що певна категорія рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи, а реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна, а відтак, вимога про скасування рішення про коригування митної вартості товарів є позовною вимогою майнового характеру.

Статтею 4 частиною 2 пунктом 3 Закону України № 3674-VI закріплено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову, зокрема, майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1921,00 грн..

Зі змісту оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що розрахована декларантом митна вартість товару становить 12 350 євро (379 014, 95 грн.), однак відповідачем відмовлено у прийнятті митної декларації та скориговано митну вартість товару, яка склала 20 0300,50 євро (614 725,40 грн.). Таким чином, різниця показників митної вартості, визначених митним органом та позивачем у гривневому еквіваленті на день коригування складала 235 710,05 грн.

Відповідно до пп.3 п. 180,1 ст. 180 ПК України платниками ПДВ є, зокрема, будь-які особи, що ввозять товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 276 МК України платниками мита є, зокрема, особи, які ввозять товари на митну територію України чи вивозять товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 294 МК України встановлено, що об'єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України.

Тобто, при ввезенні на митну територію України товарів на позивача покладається обов'язок сплати встановлених податків та мита, розрахунок яких залежить від суми ввезеного товару. Відтак, коригування відповідачем митної вартості товару безпосередньо впливає на розмір податків та мита, що сплачені декларантом та складають у даній справі ціну позову.

Враховуючи, що відповідачем скоригована вартість товару на 235 710,05 грн., то позивачу належить сплатити судовий збір з розрахунку 1% від ціни позову - суми митних платежів, належних до сплати за результатом коригування.

Таким чином, з урахуванням вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за вимогу майнового характеру, що підлягає сплаті позивачем, становить 2357,10 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що є вимогою немайнового характеру.

Таким чином, позивачем у позовній заяві об'єднано позовні вимоги майнового характеру (визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару) та немайнового (визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації) характеру.

Позиція щодо визначення кількості позовних вимог у справах про оскарження рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації висловлено Верховним Судом у справах № 826/4715/16 від 21 березня 2019 року, 813/713/18 від 20 лютого 2019 року.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума, яка підлягає до сплати позивачем за позовну вимогу немайнового характеру складає 768,40 грн.

Отже, за подання до адміністративного суду даного позову розмір судового збору становить 3125,50 грн. (2 357,10 грн. за вимогу майнового характеру та 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру).

Позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 125,50 грн. та надати суду оригінал доказу сплати судового збору у вказаному розмірі.

Для сплати судового збору за звернення до Львівського окружного адміністративного суду встановлені наступні реквізити: отримувач коштів УКуЗалізн.району м. Львова; ; банк одержувача Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок 4082; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір за подання позову до (вказати найменування відповідача).

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Наведені вище норми не містять правил відносно того, що повноваження адвоката підтверджуються копією ордеру, навіть засвідченою.

Інші замінники та форми відтворення змісту цього документа (копії ордера, зокрема, завірені адвокатом) не замінюють обов'язку надавати ордер, як єдиний, унікальний та основний вид цього документу, який і є юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, визначеній в ухвалах від 27.11.2018 у справі 826/5357/17, від 30 березня 2018 року у справі № 908/1843/17, від 09 серпня 2018 року у справі №826/19995/16, 31 жовтня 2018 року у справі №9901/847/18.

Зокрема, у п. 24 постанови КАС ВС від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18 зазначено, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів позовної заяви, до неї не надано оригіналу ордеру. Надана фотокопія ордеру, засвічена особою, яка визначає себе представником, в силу вимог ч. 4 ст. 59 КАС України та вищевикладеного, не є юридично значимим документом на підтвердження повноважень адвоката, а відтак повноваження ОСОБА_2 діяти від імені ОСОБА_1 не підтверджені в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи наведене, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків відповідно до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст., 160, 161, 169,171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У випадку невиконання вимог ухвали по усуненню недоліків позовної заяви у визначений термін, така буде вважатись неподаною та повернута позивачеві відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна