Справа № 534/1129/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р.Справа № 534/1129/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2019 (повний текст складено 24.01.2019, головуючий суддя І інстанції Крикливий В.В., м.Горішні Плавні Полтавської області) по справі № 534/1129/18 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві роти № 6 батальйону № 9 полку № 1 Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про оскарження та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві роти № 6 батальйону № 9 полку № 1 Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_2 (далі відповідач, Інспектор УПП ОСОБА_2М.), в якому просив скасувати постанову серії НК № 669826 від 24.04.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2019 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1.

Не погодившись із судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому таке рішення не можна вважати законним та обгрунтованим.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, Інспектором УПП ОСОБА_2 щодо позивача складено постанову серії НК № 669826 від 24.04.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за те, що 24.07.2018 о 18 год. 40 хв. він, керуючи транспортним засобом марки «Honda Accord», державний номерний знак ВІ9779АВ, по вул.Єреванській, 10 у м.Києві не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 і не предявив поліс обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.75-76 КАСУ достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Верховний Суд, як суд касаційної інстанції, в постанові від 07.06.2018 зауважив, що порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. При цьому, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, серед іншого: опис обставин, установлених під час розгляду справи; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

В свою чергу, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Також Верховний Суд України вказав, що судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Колегія суддів звертає увагу, що в оскаржуваній постанові серії НК № 669826 від 24.04.2018 не міститься посилань на наявність будь-яких доказів вчинення правопорушення позивачем, в тому числі відеозапис.

Крім того, відповідачем до суду першої інстанції надано відзив на адміністративний суд, а до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, до яких також не долучено будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, позивачем до адміністративного позову надано страховий поліс № АК/8047753 від 03.04.2018 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був діючим на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови серії НК № 669826 від 24.04.2018.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів та перед судом не доведено як вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення, так і те, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності проводився з дотримання норм передбачених ст. 268, 280 КУпАП, а саме взагалі не надано доказів розяснення прав та обовязків такій особі, дотримання з боку відповідача принципу права на захист для позивача, відібрання пояснень у останнього, зясування чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та фіксування такого в постанові про притягнення. Такого не вбачається також і з самого змісту постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем під час розгляду справи прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачене ч. 1 ст. 268 КУпАП та ч. 1 п. 5 ст. 59 Конституції України, та доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на те, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови, оскаржувана постанова підлягає скасуванню та на підставі положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права., підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2019 по справі № 534/1129/18 залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2019 по справі № 534/1129/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5