Справа № 761/23357/17
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/123/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції міста Києва департаменту патрульної поліції Бекташевої Зери Ереджебівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції міста Києва департаменту патрульної поліції Бекташевої Зери Ереджебівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.06.2017 р. інспектором Управління патрульної поліції міста Києва департаменту патрульної поліції Бекташевою З.Е. відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 614297. Згідно з постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ч. 122 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Постанова мотивована тим, що 24.06.2017 р. о 10:50 год. в м. Києві в парку Дружби Народів водій керуючи ТЗ «Шкода Октавія» д/н 1578 здійснив зупинку стоянку на вело доріжці, чим змусив інші ТЗ, а саме велосипедистів змінити напрямок руху, п.п. 15.5 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову безпідставною, незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Під час складання відповідачем постанови, як зазначає позивач, останній заявив клопотання про розгляд адміністративної справи за місцем реєстрації автомобіля, а не на місці вчинення правопорушення, а саме в м. Хмільник Вінницької області, однак поліцейським вказане було проігноровано. ОСОБА_1 не було роз'яснено права та обов'язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відповідач підійшов до позивача та підписав оскаржувану постанову, однак хто її складав позивачу невідомо. Позивач зазначає, що ним не вчинялось жодного адміністративного правопорушення, оскільки його автомобіль стояв припаркований уздовж тротуару з правого боку дороги з одностороннім рухом, яка має дві смуги руху в односторонньому напрямку. За твердженням відповідача автомобіль «Шкода Октавія» д/н 1578 стояв на велосипедній доріжці. На зауваження позивача, що на даній ділянці дороги відсутні знаки, що позначають велосипедну доріжку, відповідач вказав, що на краю автодороги нанесена відповідна дорожня розмітка. Крім того, відрізок дороги, на якому знаходився автомобіль був заставлений також іншими автомобілями, а тому дорожньої розмітки було майже непомітно та відсутній дорожній знак 4.12. Правилами дорожнього руху взагалі не передбачено заборони зупинки чи стоянки на велосипедній доріжці, а тому ніхто не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за дії, які не заборонені законом. Під час розгляду справи ОСОБА_1 повідомив відповідача про те, що паркування автомобіля на вказаному місці здійснив не позивач, а інша особа (драйвер), а він лише підійшов до автомобіля для того, щоб відігнати його на платну стоянку де б він знаходився в безпеці. Проте, відповідачем не було взято до уваги зазначене, натомість жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 порушив ПДР відповідач не надав. У зв'язку із викладеним позивач просить визнати незаконними дії інспектора Управління патрульної поліції мста Києва департаменту патрульної поліції Бекташевої З.Е. щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 614297 від 24.06.2017 року; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 614297 від 24.06.2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду, копію позову з відповідними додатками направлено відповідачу.

Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-201 від 15.05.18 року у відповідності до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи та в подальшому передано справу до провадження судді Юзьковій О.Л.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 18 травня 2018 року справу прийнято до свого провадження та вирішено питання про розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного КАС України.

У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії АР № 614297 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. 00 коп.

Підставою для прийняття зазначеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу стала те, що 24.06.2017 року о 10 год. 50 хв. в м. Києві, парк Дружби народів, водій керуючи ТЗ «Шкода Октавія» д/н 1578 здійснив зупинку стоянку на вело доріжці, чим змусив інші ТЗ, а саме велосипедистів змінити напрямок руху, п.п. 15.5 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до пп. 15.5 ПДР України, ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів. Біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах - тільки задньою частиною.

Як зазначив позивач, його автомобіль стояв не під кутом, уздовж дороги та не міг перешкоджати руху іншим транспортним засобам.

Водночас, згідно з п. 1.10 ПДР України, велосипедна доріжка - виконана в межах дороги чи поза нею доріжка з покриттям, що призначена для руху на велосипедах і позначена дорожнім знаком 4.12.

Позивач вказує на те, що на місці стоянки автомобіля був відсутній дорожній знак 4.12, а отже самої розмітки на автодорозі недостатньо для віднесення смуги до велосипедної доріжки.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов'язок з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які стали підставою для винесення процесуального документу.

Так відповідачем не надано зжодного доказу на яких ґрунтувався висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення - порушення положень ПДР , не зазначено мотиви відхилення доказів та доводів позивача, наявність чи відсутність свідків правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказів, які б свідчили про правомірність дій відповідача в ході розгляду справи отримано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що приймаючи спірну постанову відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, проте з порушенням порядку, визначеного КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо визнання постанови дій протиправною, оскільки такий спосіб захисту не узгоджується з приписами ст. 286 КАС України.

Зважаючи на викладене та керуючись Конституцією України, ст. ст. 77, 242, 250, 286, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст.ст. 122, 251, 222, 258, 280 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції міста Києва департаменту патрульної поліції Бекташевої Зери Ереджебівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 614297 від 24.06.2017 р. 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: