Справа № 420/6458/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6458/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Мельника Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Мологівської сільської ради від 30.10.2018 року №12/409-УІІ «Про надання дозволу громадянам України на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області» в частині надання дозволу гр. ОСОБА_3 на розробку вказаного проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Молога, поле №1, ділянка №10», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту Позивач або ОСОБА_1О.) звернувся до суду з позовом до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (надалі по тексту Відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 (надалі по тексту третя особа або ОСОБА_3С.) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Мологівської сільської ради від 30.10.2018 року №12/409-УІІ «Про надання дозволу громадянам України на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області» в частині надання дозволу гр. ОСОБА_3 на розробку вказаного проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Молога, поле №1, ділянка №10».

Адміністративний позов обґрунтовано наступним.

05.07.2018 року Позивач звернувся до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,20 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Молога, поле №1 ділянки №10 та №74.

21.08.2018 року Відповідач прийняв рішення, яким надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки №74, а стосовно земельної ділянки №10 рішення Відповідачем не прийнято, оскільки у Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області була відсутня відмова колишнього землекористувача ОСОБА_4 від земельної ділянки №10.

30 жовтня 2018 Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято рішення №12/409-VII від 30 жовтня 2018 року «Про надання дозволу громадянам України на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області», яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у тому числі ОСОБА_3 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства в селі Молога, поле №1, ділянка №10.

Позов обґрунтовано доводами про порушення ст.ст.118, 122 Земельного кодексу України та ст.ст. 47, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР.

Позивач, вважаючи рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №12/409-VII від 30 жовтня 2018 року в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 протиправним, звернувся до адміністративного суду з вимогою про його скасування.

Процесуальні дії.

Ухвалою судді від 29 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 22 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року здійснено заміну неналежного відповідача Мологівську обєднану територіальну громаду замінено на належного Мологівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області.

31 січня 2019 року від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/806/19) згідно якого Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

11 лютого 2019 року від Позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №4840/19) згідно якої Позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

22 лютого 2019 року від Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшли заперечення на відповідь на відзив (вхід. №6597/19) згідно яких представник Відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 березня 2019 року.

Відзив на позовну заяву обґрунтовано наступним.

Розпорядженням голови Мологівської сільської ради (згідно Регламенту роботи Мологівської сільської ради) від 01.08.2018 року скликано засідання постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму на 20.08.2018 року.

За результатами розгляду заяви Позивача, ухвалено висновок про часткове задоволення заяви та надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області загальною площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Молога, поле №1, ділянка №74, з огляду на те, що 06.07.2018 року ОСОБА_4 (дійсний користувач) просила заяву про припинення права користування вищезазначеною земельною ділянкою, що подана 04.07.2018 року не розглядати. Листом вих.№282/зем від 01.08.2018 року та листом вих.№300/зем від 27.08.2018 року ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про місце та час засідання постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму та про ухвалене рішення.

Відповідач також зазначає, що під час звернення Позивача до Відповідача із заявою про надання земельної ділянки, що знаходиться на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 не були надані графічні матеріали з зазначенням конкретного місця розташування земельної ділянки, що віднесено земельним законодавством до обовязку заявника.

Відповідач зазначає, що у нього існувала правова підстава для часткової відмови у задоволенні Позивачу заяви, відносно земельної ділянки №10 поле №1, яка викладена у рішенні Відповідача від 21.08.2018 року №10/308/7, що повністю узгоджується з приписами ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідь на відзив обґрунтована наступним.

На інформаційний запит від 21.11.2018 року Позивачем було отримано лист №418/зем від 17.11.2018 року, копію оскаржуваного рішення та копію заяви гр. ОСОБА_4 про відмову від землекористування. При цьому не було надано листа про відкликання заяви гр. ОСОБА_4 та не було надано копії протоколу постійної комісії сільської ради.

Позивач зазначає, що до заяви гр. ОСОБА_3 від 28.09.2018 року, яка була розглянута сільською радою та прийнято оскаржуване рішення було надано графічні матеріали земельної ділянки, яку має намір отримати Позивач. Разом з тим, вказані графічні матеріали відповідають не земельній ділянці в селі Молога, поле №1, ділянка №10, а земельній ділянці, на якій розташований будинок гр. ОСОБА_3 по вул. Вишневій, 56 у с. Молога, Бігород-Дністровського району.

Позивач, враховуючи зазначене вважає, що відзив представника Відповідача підтверджує обґрунтованість позову.

Заперечення на відповідь на відзив обґрунтовано наступним.

Відповідач зазначає, що графічних матеріалів орієнтованого місця розташування земельної ділянки до заяви ОСОБА_1 додано не було, що підтверджується відсутністю в заяві Позивача додатків. Також, Мологівська сільська рада наполягає на тому факті, що підтверджується висновком земельної комісії від 20.08.2018 року та протоколом №7, що на час розгляду заяви ОСОБА_1 оскаржувана земельна ділянка перебувала у користуванні іншої особи, а саме ОСОБА_4 Додатковим підтвердженням даного факту є виписка із господарської книги від 12.12.2018 року за №455. 04.07.2018 року ОСОБА_4Д, написала заяву про припинення права користування вищезазначеною ділянкою, а 06.07.2018 року відкликала дану заяву та просила її не розглядати. Це виключне право ОСОБА_4 тому постійна комісія дане питання не розглядала.

Стосовно ненадання листа про відкликання заяви ОСОБА_4 та протоколів засідань постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму Відповідач зазначає, що вимог щодо надання таких заяв з боку Позивача не надходило, а протоколи відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» оприлюднені на стендах сільської ради, що не суперечить чинному законодавству.

При цьому, представник Відповідача посилається на вимоги ДСТУ 4163-2003 та спростовує твердження Позивача, щодо неправильного оформлення витягу з протоколу засідання постійної комісії та підтверджує дату проведення засідання постійної комісії саме 29.10.2018 року.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, допитавши свідків, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом.

04.07.2018 року ОСОБА_4 звернулась з заявою про припинення права користування земельною ділянкою прощею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Молога, поле №1, ділянка №10 (а.с.13, 87 т.1) яку було зареєстровано 04.07.2018 року в журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян за №348 (а.с.7 т.2).

05.07.2018 року Позивач звертався до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області із заявою від 05.07.2018р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки 0,10 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); та 0,2 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою с.Молога, поле №1, ділянка №10 і №74 (а.с.14, 88 т.1), яку було зареєстровано 05.07.2018 року в журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян за №С-352 (а.с.8 т.2). При цьому судом встановлено відсутність зазначення будь-яких додатків до заяви та їх додаткова реєстрація.

06.07.2018 року ОСОБА_4 звернулась до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з заявою не розглядати заяву від 04.07.2018 року щодо відмови від земельної ділянки площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Молога, поле №1, ділянка №10 (а.с.89 т.1), яку було зареєстровано 06.07.2018 року в журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян за №С-353 (а.с.9 т.2).

Розгляд заяви Позивача від 05.07.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки 0,10 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); та 0,2 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою с.Молога, поле №1, ділянка №10 і №74 відбувся на засідання постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського ройону Одеської області 20.08.2018 року, що підтверджується витягом з протоколу №7 від 20.08.2018 року засідання постійної комісії (а.с. 90 т.1), а також дослідженим в судовому засіданні оригіналом цього протоколу та поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, членів постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Листом від 01.08.2018 року № 282/зем (а.с.86 т.1) Відповідачем повідомлено Позивача, що розгляд заяви вхід.№С-352 від 05.07.2018 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок загальною площею 0,2000 га. для ведення особистого селянського господарства відбудеться 20.08.2018 року на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Згідно журналу реєстрації вихідних і внутрішніх документів зазначений лист було зареєстровано 01.08.2018 року за № 282/зем (а.с.17 т.2), що підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_8, яка є співробітником апарату Виконавчого комітету Мологівської сільської ради та спеціалістом з земельних питань, яка безпосередньо займалась підготовкою та відправкою цього повідомлення Позивачу.

21.08.2018 року на сесії Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято Рішення №10/308-VII «Про надання дозволу гр.ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: ділянки № 74, поле №1, село Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення» (а.с.91 т.1).

Листом від 27.08.2018 року № 300/зем (а.с.85 т.1) Відповідач повідомив Позивачу, що заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок розглянуто частково та прийнято рішення №10/308-VII, яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: ділянки № 74, поле №1, село Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення (а.с.85 т.1).

Згідно журналу реєстрації вихідних і внутрішніх документів зазначений лист було зареєстровано 27.08.2018 року за № 300/зем (а.с.18 т.2), що підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_8 яка е співробітником апарату Виконавчого комітету Мологівської сільської ради та спеціалістом з земельних питань, яка безпосередньо займалась підготовкою та відправкою цього повідомлення Позивачу.

28.09.2018 року до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась ОСОБА_4 з заявою про припинення права користування земельною ділянкою площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Молога, поле №1, ділянка №10 (а.с.92 т.1), яку було зареєстровано 28.09.2018 року в журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян за №566 (а.с.3 т.2) та ОСОБА_3 із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою с.Молога, поле №1, ділянка №10 (а.с. 93 т.1), яку було зареєстровано 28.09.2018 року в журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян за №П-567 (а.с.3 т.2).

23.10.2018 року Розпорядженням сільського голови ОСОБА_9 «Про проведення засідань постійних комісії з попереднього розгляду сесійних питань позачергової 12 сесії сільської ради» рекомендовано провести засідання постійних комісії з попереднього розгляду сесійних питань позачергової 12 сесії сільської ради 28 жовтня 2018 року (а.с.94 т.2). Згідно журналу реєстрації рішень, розпоряджень, протоколів це розпорядження було зареєстровано 23.10.2018 року за № 76-ОД (а.с.13 т.2). Повідомлення членів постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області відбувалось шляхом телефонограм та відправленням СМС, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_8 яка є співробітником апарату Виконавчого комітету Мологівської сільської ради та спеціалістом з земельних питань, яка безпосередньо це здійснювала.

29.10.2018 року на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно порядку денного зазначеному в протоколі №9 засідання комісії, було розглянуто заяву ОСОБА_3 та рекомендовано надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.95). Зазначена рекомендація прийнята одноголосно присутніми на засіданні членами комісії ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 які в судовому засіданні як свідки підтвердили це в своїх поясненнях.

30.10.2018 року на сесії Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято Рішення №12/409-VII «Про надання дозволу гр.ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,1000 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: поле №1, ділянки №10, село Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення» (а.с.91 т.1).

Рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №12/409-VII від 30.10.2018 року оприлюднено на сайті Відповідача http://mologivska.gromada.org.ua/docs/125418/.

Позивач, вважаючи Рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №12/409-VII від 30.10.2018 року «Про надання дозволу гр.ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,1000 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: поле №1, ділянки №10, село Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення» протиправним та прийнятим із порушенням передбаченої законодавством України процедури розгляду заяв громадян, без дотримання порядку черговості, оскільки він також звертався із відповідною заявою до Відповідача, звернувся до суду з вимогою про скасування Рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №12/409-VII від 30.10.2018 року «Про надання дозволу громадянам України на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області» в частині надання дозволу гр.ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Молога, поле №1, ділянки №10.

Релевантні джерела права.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема Конституцією України, Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР.

Статтею 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР, за якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.б) ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Стаття 116 Земельного кодексу України встановлює, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Стаття 118 Земельного кодексу України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_10 міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_10 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_10 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об'єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об'єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Висновки суду.

В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов'язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв'язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог.

Вказаний принцип знайшов своє відображення у ч.2, 3 ст.9 КАС України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Цей принцип також передбачає, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, судом встановлено, що у даній справі предметом оскарження є Рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №12/409-VII «Про надання дозволу гр.ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,1000 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: поле №1, ділянка №10, село Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення» від 30.10.2018 року, що в свою чергу відноситься до компетенції Відповідача.

Згідно ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено перелік критеріїв, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, що оскаржуються. Саме на відповідність цім критеріям суд і повинен надати оцінку рішенню Відповідача.

У зв'язку із наведеним та із врахуванням тієї обставини, що предметом спору в даній справі є вимога про визнання Рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №12/409-VII від 30.10.2018 року протиправним та його скасування суд виходив з наступного.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на зазначене, розглядаючи цю справу судом надається оцінка оскарженому Рішенню за наявності заяви ОСОБА_4 про припинення права користування земельною ділянкою площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Молога, поле №1, ділянка №10 від 28.09.2018 року та її реєстрації; заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою с.Молога, поле №1, ділянка №10 від 28.09.2018 року із додатками та її реєстрації; Розпорядження сільського голови ОСОБА_9 «Про проведення засідань постійних комісій з попереднього розгляду сесійних питань позачергової 12 сесії сільської ради», яким рекомендовано провести засідання постійних комісії з попереднього розгляду сесійних питань позачергової 12 сесії сільської ради 28 жовтня 2018 року» від 23.10.2018 року; протоколу №9 засідання постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 29.10.2018 року та його реєстрації; оприлюднення на дошці оголошень та сайті Відповідача, а також пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є депутатами Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та членами постійної комісії з питань земельних відносин, ОСОБА_8, яка є співробітником апарату Виконавчого комітету Мологівської сільської ради та спеціалістом з земельних питань. При цьому суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_11 голови постійної комісії з питань земельних відносин, який не був присутнім на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин саме 29.10.2018 року та ОСОБА_12 секретаря Мологівської сільської ради, яка тривалий час знаходилась на лікарняному та участі у процедурі прийняття оскарженого рішення не приймала, як доказам, які спростовують твердження Позивача щодо протиправності оскарженого рішення. Відповідач під час розгляду справи, як суб'єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність оскарженого рішення та відсутність порушень приписів ст.116, 118 Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту роботи Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області VII скликання від 12.01.2018 року на які посилається Позивач.

Крім того надаючи оцінку доводам Позивача відносно протиправності Рішення Відповідача, суд враховує встановлені при розгляді справи факти та обставини, з огляду на те, що Рішення було прийнято Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської на 12 сесії VII скликання, яка відбулася 30.10.2018 року, як виборчого представницького органу місцевого самоврядування, з попереднім розглядом на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, раціонального землекористування, екологічної політики, сільського господарства, рекреації та туризму 29.10.2018 року, відносно чого в судовому засіданні Позивач не заперечив, а також наявністю усіх передбачених законодавством України документів наданих гр.ОСОБА_3

Таким чином, суд вважає, що доводи Позивача відносно протиправності оскарженого Рішення є необґрунтованими та такими, які були спростовані наданими Відповідачем та зібраними судом при розгляді справи доказами.

Також суд вважає необхідним зазначити, що приписи ст.118 Земельного кодексу України передбачають обов'язковим прийняття Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області за наслідками розгляду заяви Позивача вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому, аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Подання Позивачем документів, необхідних для розгляду заяви не в повному обсязі та виявлення у документах, поданих Позивачем, відомостей які об'єктивно перешкоджали розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу або вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не позбавляло Відповідача прийняти відповідне рішення за результатом розгляду його заяви в повному обсязі.

Враховуючи, що Позивачем надано пакет документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та заяву ОСОБА_4 щодо не розгляду заяви про відмову від земельної ділянки площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Молога, поле №1, ділянка №10, Відповідач мав право повідомити про це заявника. Така дія є правомірним способом поведінки Відповідача і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. При цьому зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні ч.7 ст.118 Земельного кодексу України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє Відповідача від обов'язку прийняти рішення щодо надання дозволу або відмову в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача та надає Позивачу право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди Відповідача відповідно до абз.3 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а та від 02 квітня 2019 року у справі №461/15669/13-а.

Тому суд погоджується з твердженням Позивача відносно того, що неприйняття Відповідачем рішення за заявою від 05.07.2018 року. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки 0,10 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,2 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою с.Молога, поле №1, ділянка №10 і №74 в частині, порушує його право на отримання відповідного рішення Відповідача. При цьому суд зазначає, що Позивачем встановлена судом бездіяльність Відповідача не була оскаржена ні в рамках даної справи, а ні окремо.

Щодо доводів Позивача, що у випадку не розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою протягом місяця з дати його подання він набув право замовити розроблення проектної документації за мовчазною згодою суд зазначає, що «принцип мовчазної згоди», визначений ст.123 Земельного кодексу України. Він передбачає виключно право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від Відповідача дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу або відмови. У випадку ухилення Відповідача від прийняття рішення за його заявою Позивач не позбавлений права на звернення до суду.

Суд зазначає, що можливість використання Позивачем права, регламентованого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України не позбавляє повноважень Відповідача від виконання обов'язків передбачених чинним законодавством, а Позивача конституційної гарантії судового захисту та права на розгляд Відповідачем поданої ним заяви у строки, або оскарження бездіяльності Відповідача.

Аналогічного правового висновку у подібних правовідносинах дійшов ОСОБА_10 Суд у постановах від 14 серпня 2018 року у справі №814/736/16 та від 23 січня 2019 року у справі №803/667/18.

Крім того суд зазначає, що посилання Позивача на існування нібито кримінального проводження за фактом втрати документів Відповідачем не спростовує висновків суду.

Розглядаючи цю справу суд також враховує, що згідно ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи викладене, перевіряючи рішення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №12/409-VII «Про надання дозволу гр.ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,1000 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: поле №1, ділянки №10, село Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення» від 30.10.2018 року за критеріями зазначеними в ч.2 ст.3 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 6-12, 19, 77, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровської району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Мологівської сільської ради від 30.10.2018 року №12/409-УІІ «Про надання дозволу громадянам України на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області в частині надання дозволу гр. ОСОБА_3 на розробку вказаного проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Молога, поле №1, ділянка №10» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 17 квітня 2019 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.