Справа № 1840/2892/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 р.Справа № 1840/2892/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Шевцової Н.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, м. Суми, повний текст складено 02.11.18 року по справі № 1840/2892/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області , Державна фіскальна служба України

про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень: від 23.05.2018 №720528/38397730 та № 720583/38397730, від 30.05.2018 №744777/38397730; зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні від 05.04.2018 №2, від 17.04.2018 №11, від 30.04.2018 №19, та вважати їх прийнятими і зареєстрованими датою направлення. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувані рішення не містять критеріїв ризиковості, а також конкретної інформації, щодо причин та підстав для відмови у реєстрації податкових накладних, а лише містить загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є ненаданням платником податку копій документів. Вказані підстави для прийняття рішень, мають загальний характер, без зазначення конкретних документів, а документи про які зазначається не є обов'язковими первинними бухгалтерськими документами. Крім того, позивач зазначає, що надані первинні документи, оформлені в рамках договору поставки товару №СЕТ/СР-30/03 від 30.03.2018, договору поставки товару №21/03 від 21.03.2018 та договору №11/04 про надання послуг механізмів від 11.04.2018, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статей 198, 201 Податкового кодексу України, частини 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Тому, на думку позивача, первинні документи засвідчують факт реального здійснення господарських операцій. При цьому, ДФС не спростовано встановленої статтею 204 Цивільного кодексу України призумції правомірності вчинених підприємствами правочинів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.10.2018р. в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень: від 23.05.2018 №720528/38397730 та №720583/38397730, від 30.05.2018 №744777/38397730; зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні складені товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" від 05.04.2018 №2, від 17.04.2018 №11, від 30.04.2018 №19, вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення. Зазначає, що у квитанціях не було зазначено чіткого критерію ризиковості платника податку, на підставі якого було здійснено зупинення реєстрації податкових накладних: №2 від 05.04.2018, №11 від 17.04.2018, №19 від 30.04.2018, а зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної вимогам пп.1.6 п.1 та пп.2.1 п.2 "Критеріїв ризиковості платника податку", то Товариство вважало, що разом з повідомленнями подало всі необхідні документи. Визначення відповідачем у квитанції конкретного критерію ризиковості платника податку прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів. Вважає, що Товариством надано необхідні документи, які засвідчують факт здійснення реальних господарських операцій. Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні не зазначає, які документи Товариство не надало. На підставі викладеного, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 у справі №1840/2892/18 і ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Також позивачем до суду надані додаткові письмові пояснення по справі.

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційну скаргу вважає не обґрунтованою, а оскаржуване рішення таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в оскаржуваних рішеннях чітко зазначено перелік документів, яких було не достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві .

Також сторони по справі повідомлялися на електронні адреси, які містяться в матеріалах справи.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв'язку складено і направлено Державній фіскальній службі України (далі - ДФС) на реєстрацію наступні податкові накладні:

- №2 від 05.04.2018 направлена на реєстрацію 24.04.2018;

- №11 від 17.04.2018 направлена на реєстрацію 14.05.2018;

- №19 від 30.04.2018 направлена на реєстрацію 15.05.2018.

Згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної №2 від 05.04.2018, яка надійшла у відповідь на реєстрацію, податкова накладна прийнята, але реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до квитанцій про реєстрацію податкових накладних №11 від 17.04.2018 та №19 від 30.04.2018, податкові накладні прийняті, але реєстрацію зупинено, згідно п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 43.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення.

На виконання вимог ДФС позивачем в електронному вигляді були направлені повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію яких зупинено.

Комісія ГУ ДФС у Сумській області розглянувши Повідомлення з наданими документами прийняла рішення №720528/38397730 та № 720583/38397730 від 23.05.2018, №744777/38397730 від 30.05.2018 про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН у зв'язку з ненаданням платником податків копій відповідних документів, які б дали підстави комісії здійснити реєстрацію податкових накладних.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були надані всі документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, перелік яких визначений пунктом 14 Порядку №117, а частина наданих документів складена з порушенням законодавства. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у Комісії ГУ ДФС у Сумській області були законні підстави, визначені п. 21 Порядку №117, для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, складених товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" від 05.04.2018 №2, від 17.04.2018 №11, від 30.04.2018 №19.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов'язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №117 (надалі - Порядок №117), визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 5 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6, 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 21 Порядку №117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

За приписами пункту 28 названого Порядку податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як визначено пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.10 №1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Порядком формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків передбачено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії). Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п.1.6 Критеріїв.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», та оформлюється протоколом.

До протоколу засідання Комісій обов'язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п.1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» як платників з ознаками ризиковості.

У разі відповідності платника податків показнику оцінки ступеня ризиків, визначеному п.1.6 Критеріїв, - включення до переліку здійснюється за рішенням Комісій.

У разі невідповідності показникам оцінки ступеня ризиків, визначеним п.1.6 Критеріїв, такого платника податків за поданням структурних підрозділів ГУ ДФС виключають з переліку ризикових платників податків після прийняття рішення Комісії.

Введення інформації щодо включення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків за результатами засідання Комісії здійснюється в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» з використанням ЕЦП голови Комісії. Голова Комісії під персональну відповідальність забезпечує своєчасне введення інформації у перелік ризикових платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» згідно з п.1.6 Критеріїв.

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію податкової накладної від 05.04.2018 № 2 було зупинено, оскільки ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вимог податкового органу позивачем в електронному вигляді були надані повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій.

До повідомлення до податкової накладної № 2 від 05.04.2018р. було надано:

- рахунок на оплату №10 від 05.04.2018 карбоміду марки «Б» у кількості 28,57 т на загальну суму 300000 грн. в т. ч. ПДВ 50000 грн. (Позивач постачальник, ТОВ «Агростандарт-1» покупець);

- специфікація №1 до договору поставки товару №21/03 від 21.03.2018р. (Позивач постачальник, ТОВ «Агростандарт-1» покупець);

- договір поставки товару №21/03 від 21.03.2018 (Позивач постачальник, ТОВ «Агростандарт-1» покупець);

- видаткова накладна №17 від 05.04.2018 (Позивач постачальник, ТОВ «Агростандарт-1» покупець);

- ТТН від 05.04.2018 №17 (Позивач вантажовідправник, ТОВ «Агростандарт- 1» вантажоодержувач та замовник);

- платіжне доручення №11 від 05.04.2018 про перерахування Позивачу грошових коштів ТОВ «Агростандарт-1» в сумі 300000 грн. згідно рахунку на оплату від 04.04.2018 №11. При цьому платіжне доручення не мало підписів уповноважених осіб;

- документи довільного формату від 28.05.2018, які не містили жодного документу, «док5» містив один аркуш договору;

- договір поставки товару №СЕТ/СР-30/03 від 30.03.2018 між ТОВ «Енерготрейд» - Постачальник та Позивачем - покупець;

- специфікація до договору поставки товару №СЕТ/СР-30/03 від 30.03.2018р., згідно якого було визначено постачання Сечовини (карбамід) марки Б у кількості 3000 тон, Нітрат амонію (селітра аміачна) марки Б у кількості 3000 тон.

- договір №21/03-18 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автотранспортом від 21.03.2018 укладений між Позивачем - замовник та ТОВ «Регіон транс Груп» виконавець

- додаткова угода №1 до договору №21/03-18 про надання транспортно- експедиційних послуг по перевезенню вантажів автотранспортом від 21.03.2018 від 21.03.2018.

- додаткова угода №2 до договору №21/03-18 про надання транспортно- експедиційних послуг по перевезенню вантажів автотранспортом від 21.03.2018 від 05.04.2018р.

- документ довільного формату від 28.05.2018 «виписка банку» не містив жодного документу,

- акт надання послуг №145 від 02.05.2018 між Позивачем - замовник та ТОВ «Регіон транс Груп» - виконавець про надання транспортно-експедиційних послуг, а також було додано реєстр ТТН

- документ довільного формату від 28.05.2018 «накладна №352 від 04.04.201 8р.» не містив жодного документу

- документ довільного формату від 28.05.2018 «оборот 203» не містив жодного документу

- документ довільного формату від 28.05.2018 «оборот 361» не містив жодного документу

- документ довільного формату від 28.05.2018 «оборот 631» не містив жодного документу.

Згідно квитанцій про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію податкових накладних від 17.04.2018 № 11 та від 30.04.2018 №19 було зупинено, оскільки обсяг постачання товару/послуги 43.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку». ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена за двома критеріями, а саме: обсяг постачання послуги 43.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такої послуги та обсягу її постачання (пп. 2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку») та віднесення самого позивача до списку ризикових платників податку (пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку»).

До повідомлення до податкових накладних № 11 від 17.04.2018 та № 19 від 30.04.2018 позивачем було надано:

- договір №11/04 від 11.04.2018 про надання послуг механізмів укладений між Позивачем - продавець та ТОВ «Монель» - замовник;

- додаток №1 до Договору №11/04 від 11.04.2018 про надання послуг механізмів від 11.04.2018

- акт надання послуг № 42 від 30.04.2018 між позивачем то ТОВ «Монель»

- рахунок на оплату №30 від 17.04.2018

- змінний рапорт № 1;

- оборотній рахунок №6811

- виписка

- оборотно-сальдова відомість по рахунку 105

- пояснювальна записка

- свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу.

Окремо до податкової накладної № 19 від 30.04.2018 було надано також:

- акт надання послуг №42 від 30.04.2018;

- рахунок на оплату №36 від 30.04.2018.

Комісія ГУ ДФС у Сумській області розглянувши Повідомлення з наданими документами 23.05.2018 прийняла рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 11 від 17.04.2018 та № 19 від 30.04.2018 в ЄРПН у зв'язку з ненаданням платником податків копій наступних документів: відсутні додатки передбачені договором (заявка на надання послуг, акти виконаних робіт за кожні два дні), не надано документів на придбання ПММ; відсутні акти керівного органу платника податків, якими оформлені повноваження осіб; відсутній штатний розпис. Крім того, змінний рапорт не містить підпису уповноваженої особи, місце проведення робіт по договору не відповідає місцю фактичного виконання робіт.

Колегія суддів зазначає, що, як вже було зазначено вище, відповідно до пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Положення пунктів 6 та 7 Порядку є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов'язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена (як зазначено в квитанціях №2) через те, що «податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, відповідачем застосовано формулювання, яке пунктами 6 та 7 Порядку не передбачено. Отже, контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Згідно з пунктом 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Державна фіскальна служба України оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Критерії ризиковості платника податку і критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді листа Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18, погоджені з Міністерством фінансів України листом від 21.03.2018 року №26010-06-10/7849, і оприлюднені Державною фіскальною службою України на її офіційному веб-сайті.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку містить декілька підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, проте в квитанції про реєстрацію податкової накладної від 05.04.2018р. не зазначено, яка конкретно підстава слугувала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної позивача .

Разом з тим, відповідно до листа Міністерства фінансів України від 22.03.2018 року №26010-06-10/7849 Мінфін погодив Критерії ризиковості платника податку і Критерії ризиковості здійснення операцій, надіслані з листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року №828/4/99-99-07-05-05-13. При цьому Міністерством фінансів України зазначено, що вказані Критерії погоджені за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Колегія суддів вважає, що погодження Міністерства фінансів України Критеріїв з умовою їх перегляду протягом місяця, свідчить про те, що вказані Критерії містили недоліки, які мали бути усунуті у встановлений Міністерством фінансів України строк і повторно погоджені у встановленому порядку.

Таке умовне погодження Критерії свідчить, що вони не могли бути застосовані до платників податків до їх повторного погодження і оприлюднення у встановленому порядку.

Доказів, що на час зупинення реєстрації податкової накладної позивача Критерії ризиковості платника податку, Критерії ризиковості здійснення операцій були остаточно (не «умовно») погоджені Міністерством фінансів України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, суду не надав.

Зі змісту вказаної квитанції вбачається, що контролюючим органом не зазначено, які саме документи за переліком необхідно надати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не відповідає вимогам пункту 201.16 ст. 201 ПК України.

Також колегія суддів зазначає, що згідно квитанцій про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію податкових накладних від 17.04.2018 № 11 та від 30.04.2018 №19 було зупинено, оскільки обсяг постачання товару/послуги 43.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку». ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оцінюючи наведені доводи контролюючого органу, суд зазначає, що пунктом 2 листа ДФС від 21.03.18 "959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку" визначені критерії ризиковості здійснення операції.

Зокрема, відповідно до підпункту 2.1 цього пункту податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

З урахуванням положень наведеної норми, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку контролюючий орган має вказати чіткі підстави для такого рішення, зокрема, навести детальний обґрунтований розрахунок, що свідчитиме про відповідність податкової накладної визначеному критерію.

Однак, надіслані позивачу квитанції про реєстрацію податкових накладних таких розрахунків не містять. Не надано їх відповідачем і в ході розгляду справи.

До того ж, виходячи з системного аналізу положень пунктів 6, 7 Порядку №117, колегія суддів також зазначає, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної є або відповідність платника податків критеріям ризиковості платників податків, або відповідність податкової накладної критеріям ризиковості здійснення операції.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку визначені критерії ризиковості господарської операції, а не критерії ризиковості платника податку.

Натомість, як зазначено у квитанціях квитанції про реєстрацію податкових накладних № 11 та № 19, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних слугувала їх відповідність критеріям ризиковості платників податків. Тобто, відповідач застосував критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до такого платника, що не відповідає наведеним вище приписам пунктів 6, 7 Порядку №117.

Крім того, колегія суддів зазначає, що взагалі не зрозуміло яким чином ДФС дійшло висновку про те, що обсяг постачання товару/послуг 43.29 перевищуе величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Водночас до 25 травня 2018 року був чинним наказ Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Наказ № 567).

Наказ № 567 як нормативний правовий акт, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, на виконання вимог статті 117 Конституції України та відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 753/30621.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акта індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, одночасно визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18 та наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Ці акти, визначали критерії ризиковості та передбачали необхідність подання різних за своїм переліком документів, необхідних для підтвердження господарської операції з метою подальшої реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов'язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 02.04.2019 р. у справі № 822/1878/18.

В даному рішенні колегія суддів Верховного Суду прийшла до висновку, що враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, слід зазначити, що обставини зупинення реєстрації обов'язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Суд наголошує, що абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 р. (далі-Постанова № 190) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування".

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних, як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанціях №2 від 05.04.2019р., № 11 від 17.04.2018р. та № 19 від 30.04.2018, відповідачем не вказано ані конкретного критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567 та Критеріями ризиковості платника податків.

Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Колегією суддів встановлено, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН прийняті у зв'язку з ненаданням платником податків копій наступних документів: довіреності ТОВ «Агрпостандарт-1» якою оформлені повноваження особи, яка одержує продукцію в інтересах платника податків для здійснення операції; сертифікату відповідності продукції; транспортних інструкцій на всю кількість товару, що підлягає постачанню за відповідною специфікацією, наявність яких передбачена п. 3.2 договорів від 21.03.2018 №21/03 з ТОВ «Агростандарт-1» та від 30.03.2018 №СЕТ/СР-30/03 з ТОВ «Евроенерготрейд»; відсутні додатки передбачені договором (заявка на надання послуг, акти виконаних робіт за кожні два дні), не надано документів на придбання ПММ; відсутні акти керівного органу платника податків, якими оформлені повноваження осіб; відсутній штатний розпис. Крім того, змінний рапорт не містить підпису уповноваженої особи, місце проведення робіт по договору не відповідає місцю фактичного виконання робіт. Крім того, Договір від 21.03.2018р. №21/03 з ТОВ «Агростандарт-1» надано частково (перша та остання сторінка), умови перевезення товару в ТТН від 05.04.2018р. №17 не відповідають документам щодо замовника транспортної послуги, а також відсутня можливість перегляду частини документів.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не міг передбачити, що відсутність саме цих двох документів стане підставою для відмови в реєстрації відповідної податкових накладних, оскільки конкретного переліку документів, яких не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних у квитанціях №2 від 05.04.2019р., № 11 від 17.04.2018р. та № 19 від 30.04.2018 не зазначено.

Крім того, податковий орган, жодним чином не обґрунтовує, яким чином відсутність саме цих документів є підставою для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач надав податковому органу, достатньо документів щодо реєстрації податкової накладної.

В даному випадку контролюючий орган, фактично почав здійснювати перевірку проведених позивачем господарських операцій, яка проводиться в іншому випадку та регулюється іншими нормами закону, що в даному випадку не відповідає положенням ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Отже, на думку суду, оскаржувані рішення не є обґрунтованими та не відповідають критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, що встановлені ст. 2 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про належне проведення позивачем господарських операцій , контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних № 2 від 05.04.2018, № 11 від 17.04.2018р., № 19 від 30.04.2018р.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, зазначає, що позивачем було надано всі документи необхідні для розблокування реєстрації податкових накладних № 2 від 05.04.2018, № 11 від 17.04.2018р., № 19 від 30.04.2018р.

Державною фіскальною службою України до позивача було встановлено критерії оцінки ступеня ризиків, проте комісією Державної фіскальної служби України не було враховано надані позивачем документи на усунення вказаних ризиків.

В ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що господарські операції, за результатами яких позивачем видано податкових накладних № 2 від 05.04.2018, № 11 від 17.04.2018р., № 19 від 30.04.2018р. носить реальний характер, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та оформленими належними чином первинно-бухгалтерськими документами.

Крім того, правочини вчинені позивачем не визнано у судовому порядку нечинним, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування рішень ГУ ДФС у Сумській області від 23.05.2018 №720528/38397730 та № 720583/38397730, від 30.05.2018 №744777/38397730.

З огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Слід зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

При цьому посилання податкового органу на те, що надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства та їх обсяг недостатній для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування без конкретного переліку таких документів є неправомірним, оскільки має бути чітким, зрозумілим, доступним, сформульованим у відповідності до вимог як Податкового кодексу Українияким затверджено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така сукупність вимог до рішення комісії ДФС України має бути дотримана з тим, щоб платник податку зміг реалізувати своє право на захист від неправомірних дій податкового органу.

Отже, суд вважає, що оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

При цьому суд зазначає, що оскільки до позивача було встановлено Критерії оцінки ступеня ризиків, Комісією не було враховано документи позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Відповідачем не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Таким чином, відповідачем не доведено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З урахуванням вищезазначеного, доводи суду першої інстанції та відповідача щодо наявності підстав для прийняття оскаржуваного рішення є помилковими.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні №2 від 05.04.2018р., № 11 від 17.04.2018р., № 19 від 30.04.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Також, у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, у справі «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 (зі змінами), передбачено, що Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача стосовно зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні від 05.04.2018 №2, від 17.04.2018 №11, від 30.04.2018 №19, та вважати їх прийнятими і зареєстрованими датою направлення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом, згідно оригіналу платіжного доручення № 155 від 25.07.2018р. (а.с.4), сплатив судовий збір в сумі 5286 грн. 00 коп. (переплачено 1762,00 грн.) При подачі апеляційної скарги, згідно оригіналу платіжного доручення № 230 від 13.11.2018р., яка міститься в матеріалах справи ( т. 2 а.с.5), судовий збір в сумі 7929 грн. 00 коп. (переплачено 2643, 00 грн.) Всього, з урахуванням того, що позов задоволено за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 13215 грн. 00 коп.

Таким чином, враховуючи задоволення позову, положення ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 13215 грн. 00 коп. .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року по справі № 1840/2892/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про відмові в реєстрації податкових накладних від 23.05.2018 №720528/38397730, № 720583/38397730 та від 30.05.2018 №744777/38397730.

Зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні від 05.04.2018 №2, від 17.04.2018 №11, від 30.04.2018 №19, та вважати їх прийнятими і зареєстрованими датою направлення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" 6 607 грн. 50 коп. витрати по сплаті судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Спецресурси" 6 607 грн. 50 коп. витрати по сплаті судового збору. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.В. Шевцова
Повний текст постанови складено 15.04.2019 року