Справа № 184/451/19
Суддя: Гукова Р. М.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/451/19
Номер провадження 2-а/184/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Покров Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача УПП в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги, які підтримані позивачем в судовому засіданні в повному обсязі, мотивує тим, що адміністративне правопорушення, передбачене ст..122 КУпАП він не вчинив, а 17.02.2019р. керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м.Дніпро завершив маневр на жовте світло світлофора, що у повній мірі відповідає вимогам п. п. 8.10, 8.11, 16.8 Правил Дорожнього руху. Крім того, вказує на те, що долучений до матеріалів справи диск із відео зображенням не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення ним правопорушення, оскільки на останньому безпосередньо подія порушення правил дорожнього руху не зафіксована.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача до суду не зявився, надав заперечення на позовну заяву, згідно яких позовні вимоги не визнав та вказав, що інспектор поліції ОСОБА_2 діяв відповідно до закону та у межах наданих повноважень. Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався згідно приписів КУпАП України, та за наслідками вказаного розгляду позивача було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених вимог, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і докази, дійшов до наступного висновку.

Згідно постанови серії ЕАБ №926656 інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 17.02.2019р., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що 17.02.2019р. він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м.Дніпро, проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора та накладено штраф в дохід держави у сумі 425,00 грн.

17.02.2019 року позивач отримав копію постанови.

Не погодившись із вказаною постановою, 26.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні позивач посилається на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки при ввімкненні жовтого сигналу світлофора, він не міг зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування, а тому він міг рухатися далі за умови гарантування безпеки дорожнього руху, що у повній мірі відповідає вимогам ПДР України. При цьому посилається на те, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У свою чергу, згідно ч.2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У свою чергу, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу та події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.8.7 ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до пункту 8.7.3 «г» ПДР України встановлено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналу.

Згідно п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У судовому засіданні позивач вказав на неможливість зупинення транспортного засобу після увімкнення жовтого сигналу світлофору, не вдаючись до екстреного гальмування, а тому його дії відповідають вимогам ПДР України.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Вказуючи на наявність порушень ПДР України, вчинених позивачем, УПП в Дніпропетровській області ДПП до матеріалів справи долучено диск із відео зображенням.

У свою чергу, відповідно до ст..283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Натомість, долучена до матеріалів справи оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відносно позивача, відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис не містить, а відтак відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом на підтвердження таких обставин.

Наведені висновки суду повністю узгоджується із позицією Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 15 листопада 2018 року по справі №524/5536/17.

Інших доказів на підтвердження вини позивача, відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.290 КАСУ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин постанову не можна визнати законною, так як у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.122 КУПАП.

Крім того, відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд встановив відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП суд закриває провадження у справі.

Згідно п.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 5, 6-8, 10, 19, 20, 25,79, 242-244, 246, 251, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача УПП в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАБ №926656 від 17.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП до штрафу в сумі 425,00 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 із Управління державної казначейської служби України у м.Покров Дніпропетровської області, , що розташоване за адресою вул. Чехова, 15, м. Покров Дніпропетровської області сплачений ним судовий збір в сумі 2689,40 грн. за квитанцією про сплату №6900 від 25.02.2019р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3