Справа № 820/3670/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р.Справа № 820/3670/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Чалого І.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

позивача - ОСОБА_1

передставника відповідача (1) - ОСОБА_2

представника відповідача (2 - ОСОБА_3

представника третіх осіб - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року (суддя Рубан В.В.; м. Харків) по справі № 820/3670/18

за позовом ОСОБА_1

до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2018 року позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Харківська регіональна філія, в якому просив суд з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень Харківської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" (код 26420722) під час внесення 22.03.2012 до бази даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру змін до обмінних файлів на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_1 та на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_2 по НОМЕР_3 що перебувають у власності та оренді ОСОБА_1;

- судові витрати розподілити згідно ч. 1 ст. 139 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 15.10.2010 року (замінений 16.05.2012 на НОМЕР_5 через втрату первинного) позивачу належить земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована в м. Харкові по вул. Підлісна, 26. Крім того, на підставі договору оренди землі від 04.07.2011 позивачу передана в оренду суміжна земельна ділянка загальною площею 0,0362 га за адресою АДРЕСА_2. На вказаних земельних ділянках знаходиться нерухоме майно, яке перебуває у моїй приватній власності з 02.07.2002 року.

Межі вищевказаних земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2, погоджені 16.01.2009 року з власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, про що свідчать їх підписи у акті погодження меж від 16.01.2009 р.

В подальшому позивачем було погоджено технічну документацію із землеустрою та земельним ділянка присвоєно кадастрові номери.

У 2011 році по межам земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 визначених документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_1 по НОМЕР_3 (розроблена у 2009 році Фірмою САБО ЛТД), яка затверджена рішенням 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24.02.2010 року 23/10, позивачем встановлений паркан.

До початку зведення паркану, вказане питання ще раз додатково обговорено з всіма власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок АДРЕСА_3, АДРЕСА_3-А, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8. Відповідність місця розташування паркану порівняно з визначеними та затвердженими у документації із землеустрою координатами земельної ділянки по вул. Підлісній №26, відсутність будь-яких порушень меж та перетинів затверджено актом ДП «Східгеоінформ» від 21.10.2011 року.

В подальшому 24.04.2013 року інженер-геодезист ДП «Східгеоінформ» Зарицький В.С., на замовлення сусіда ОСОБА_5, повторно провів геодезичні роботи щодо встановлення відповідності місця розташування паркану позивача визначеним координатам меж земельної ділянки по АДРЕСА_3. Того ж дня, Зарицькій В.С. склав акт від 24.04.2013 року на якому схематично відобразив зміни меж земельних ділянок по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2

За новими кресленнями, частина меж сусідніх земельних ділянок по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 проходили по нежитловим будівлям, які належать позивачу на праві приватної власності з 02.07.2002 року.

Наявність розбіжностей у його висновках в актах від 21.10.2011, 12.11.2011 та 24.04.2013 Зарицький В.С. усно пояснив зміною координат меж земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Поклавши в основу акт встановлення меж від 24.04.2013 року, власники сусідніх земельних ділянок по АДРЕСА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у липні 2014 році звернулися до суду з позовом до позивача про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку (справа 642/5574/14-ц).

В ході розгляду даної цивільної справи позивач дізнався, що зміни до обмінного файлу на земельні ділянки по НОМЕР_3 у м. Харкові в частині координат цієї земельної ділянки були внесені до бази даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру 22.03.2012 Харківською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 року замінено первинного відповідача у справі - Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" Харківська регіональна філія на належного відповідача - Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м.Київ, вул. Народного ополчення, 3, ) . Залучено у якості другого відповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Харківська регіональна філія про визнання дій протиправними - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вулиця Космічна, 21, 2 під'їзд, ).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1) та ОСОБА_6 (АДРЕСА_1).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання дій протиправними рішення - залишено без розгляду.

Не погодившись із судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що перебіг строку звернення до суду з даним позовом, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, розпочався з 17.10.2018 року, коли позивач дізнався що саме Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» є тим суб'єктом владних повноважень, який відповідає за протиправне внесення 22.03.2012 року до бази даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру змін до обмінних файлів на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по НОМЕР_3 м. Харкова, що перебувають у власності та оренді ОСОБА_1

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому, просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивача, відповідач зазначає, що про внесення змін Харківською регіональною філією Центру ДЗК до обмінного файлу на земельну ділянку позивачу було відомо ще станом на 03.10.2016 року, оскільки у Ленінському районному суді м. Харкова тривалий час розглядається справа № 642/1380/16-ц за позовом ОСОБА_9 до ТОВ «Експерт-Профі Україна», КП 2Міський інформаційний центр», Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», треті особи: Управління Держгеокадастру у м. Харкові, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання помилки, та з тексту уточненої позовної заяви від 03.10.2016 р. вбачається, що позивачу було відомо про внесення Харківською регіональною філією Центру ДЗК змін до обмінного файлу на земельну ділянку.

Представником третіх осіб подано відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

В обґрунтування поданого відзиву вказує, що з 07.04.2015 року позивачу було відомо про те, що були внесені зміни до обмінних файлів на земельні ділянки за адресою: НОМЕР_3 а з 20.05.2015 року позивач володіє інформацією про те ким, коли та на яких підставах були внесені зміни до каталогу координат земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників відповідачів та представника третіх осіб, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в даному позові позивач оскаржує дії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Харківська регіональна філія, при внесенні відомостей про зміну каталогу координат земельних ділянок, які було вчинено 22.03.2012р.

З матеріалів справи судом встановлено, що в межах розгляду Ленінським районним судом м. Харкова справи № 642/5574/14-ц за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, про усунення перешкод у праві користування, був зроблений запит до Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області.

З тексту відповіді, Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області, № 1823/0/2-15 від 20.04.15р., який наявний в матеріалах справи (а.с.44), встановлено, що обмінний файл на земельну ділянку за адресою: НОМЕР_3 відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою гр. ОСОБА_1 прийнято Харківською регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру" 16.07.10р. Зміни до обмінного файлу на вищезазначену земельну ділянку здійснені на підставі звернення ТОВ "Експерт - профі- Україна" (лист від 13.02.12 року № 16) .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що ще з квітня 2015 року ОСОБА_1 було відомо про те, що внесенні зміни до обмінних файлів на належні йому земельні ділянки.

Крім того, суд зазначив, що матеріали справи містять копію рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.05.17р. у справі № 642/1380/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Експерт-Профі- Україна", КП "Міський інформаційний центр", Харківської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, треті особи: Управління Держгеокадастру у м. Харкові, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12 про визнання помилки. (а.с.49) Вказаним рішення позивачу відмовлено в задоволенні позову.

З тексту рішення вбачається, що ще станом на час звернення до суду з вище вказаним позовом, та розгляді справи № 642/1380/16-ц, позивачу було відомо про внесення змін до каталогу координат вказаних земельних ділянок, ким вони були внесені, та ним зазначався в якості відповідача Харківська регіональна філія Центру державного земельного кадастру.

В свою чергу, дану позовну заяву позивачем було надано до Харківського окружного адміністративного суду лише 11.05.2018 року, тобто, з пропущенням шестимісячного строку звернення до суд.

За вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду передбачений ст. 122 КАС України, а підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та його поновлення у суду відсутні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" указав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні цього Суду у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу вимог статті 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку та спосіб, визначений законами з питань судочинства.

За приписами статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих відносинах, у яких виник спір.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Колегія суддів зазначає, що предметом та підставами позову у даній справі є дії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Харківська регіональна філія при внесенні 22.03.2012 р. до автоматизованої системи Державного земельного кадастру відомостей про зміну каталогу координат земельних ділянок на користь третіх осіб, що пов'язане з порушенням прав позивача, як власника та користувача суміжних земельних ділянок. Вказані дії відповідача зумовили звернення у липні 2014 року власників суміжних земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду із позовом до позивача про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку.

Так, судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 642/5574/14-ц за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, 3-і особи: Харківська міська рада, ОСОБА_13, ОСОБА_14, Державне підприємство «Східгеоінформ» про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку. Провадження у даній справі відкрито 03.07.2014 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що вони є власниками земельної ділянки площею 0,0713 га в АДРЕСА_4 та земельної ділянки площею 0,0789 га в м. АДРЕСА_3. ОСОБА_1 є їхнім сусідом за адресою АДРЕСА_2. ОСОБА_1 побудував між їхніми ділянками паркан та вторгся на їхню земельну ділянку на 0,67-1,31 м., а також знищив посаджені ними рослини, у зв'язку з чим вони просять суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права власності, а саме: прибрати паркан, встановлений по всій довжині поміж їх земельними ділянками по АДРЕСА_4.

Також колегією суддів встановлено, що наразі провадження у даній справі зупинено ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.11.2018 року до набрання законної сили судовим рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/3670/18 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Центр державного земельного кадастру» Харківська регіональна філія про визнання дій протиправними.

Зупиняючи провадження у справі до розгляду даної адміністративної справи, суд виходив з того, що результати розгляду вказаного адміністративного позову ОСОБА_1 до ДП «Центр державного земельного кадастру», де 3-ми особами є позивачі по зазначеній справі, є суттєвим для вирішення даного позову, оскільки встановлення законності або незаконності змін координат земельних ділянок позивачів та відповідача є важливим доказом у даній цивільній справі.

Колегія суддів зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13, в постанові від 06 червня 2018 року у справі № 826/631/15.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Спір, на розгляд якого подано позов, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки позовні вимоги зводяться по суті до того, що оскаржуваними діями відповідача порушено право власності та користування позивача на земельні ділянки суміжні із земельними ділянками третіх осіб, внаслідок зміни меж сусідніх земельних ділянок.

Про наявність спору про право цивільне у розглядуваній справі свідчить наявність судової справи №642/5574/14-ц, яка перебуває в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що даний спір є наслідком наявного цивільного спору стосовно меж суміжних земельних ділянок між позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_6, третіми особами у даній справі, а тому має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельні ділянки іншими особами, за якими зареєстровано право власності щодо суміжних земельних ділянок.

Отже даний спір не є публічно-правовим, а є спором про цивільне право на земельну ділянку.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції, у зв'язку з чим суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про залишення позову без розгляду було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року по справі № 820/3670/18 скасувтаи.

Адміністративну справу № 820/3670/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дій протиправними направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 15.04.2019 року