Справа № 648/851/19
Суддя: Рибас А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/851/19
Провадження № 2-а/648/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

при секретарі Кравченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білозерка Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення, посилаючись на наступне.

07 березня 2019 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР №885914 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до змісту постанови позивач, 07.03.2019 року близько 13 год. 10 хв. у смт. Кринички Дніпропетровської області керував транспортним засобом КАМАЗ д/н НОМЕР_1, у якого в зоні роботи склоочисників знаходяться тріщини на вітровому склі, чим водій порушив вимоги ДСТУ 33:49:210 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки вона винесена з недодержанням норм матеріального та процесуального права, оскільки при винесенні вказаної постанови інспектор поліції не вказав, в чому саме полягає порушення та який пункт Правил дорожнього руху України порушений позивачем, натомість послався на вимоги Державного стандарту України 33:49:210, якого не існує, також не прийняв до уваги пояснення позивача про те, що зазначені у протоколі технічні несправності сталися у дорозі, у вітрове скло автомобіля потрапив камінь і пошкодив його, після чого позивач увімкнув аварійну сигналізацію та рухався до місця розвантаження і зупинки для усунення вказаних технічних несправностей, як того вимагає п.31.5 ПДР, та саме у цій проміжок часу його було зупинено працівниками поліції. Проте, при складанні постанови працівник поліції вищевказані обставини, а також факт руху автомобіля з увімкненою світловою сигналізацією відповідно до п. 9.9 ПДР не відобразив та не прийняв до уваги. Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, в звязку з чим просив визнати неправомірними дії відповідача, скасувати оскаржувану ним постанову від 07.03.2019 року серії АР №885914 про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, просив розглянути справу за його відсутності.

Викликана посадова особа, рішення якої оскаржено, в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав клопотання про долучення до матеріалів провадження DVD диску в якості доказу, при цьому не вказав на підтвердження або спростування яких обставин подається вказаний доказ, а також надав письмові пояснення щодо позовних вимог, у яких позов не визнав, посилаючись на те, що позивач порушив п.2.3, п.6.8.5 ПДР України, тобто вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, та його вина доведена наявними у справі доказами, також вважав вимоги позивача про визнання дій посадової особи незаконними, а оскаржуваної постанови неправомірною, такими, що не ґрунтуються на законі, з урахуванням зазначених ним обставин просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, справу розглянути за відсутності представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.03.2019 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР №885914 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за те, що ОСОБА_1 07.03.2019 року о 13:10 год. у смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області на автодорозі м 04, 152 км. керував транспортним засобом КАМАЗ 5511 д/н НОМЕР_1, у якого в зоні роботи склоочисників знаходяться тріщини на вітровому склі, чим порушив вимоги ДСТУ 33:49:210, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для складання постанови та наявних в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суд враховує надані учасниками провадження письмові пояснення та долучені докази. При цьому, жодних доказів (фото або відео фіксації, показів свідків) щодо зафіксованого у постанові адміністративного порушення, до постанови не долучено та посилання на них у постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необхідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч.4 вищевказаної норми, у випадку, передбаченому ч.2 ст.258 КУпАП, на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.ч.1-3 ст.122 КУпАП.

Частиною першою статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі виноситься уповноваженим органом після розгляду справи про адміністративне правопорушення, вимоги до змісту постанови викладено у ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті», роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході розгляду справи судом встановлено, що будь-яких доказів, крім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП та які б свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

При цьому, наданий третьою особою DVD диск, не може бути взятий судом до уваги, оскільки наявний на ньому відеозапис є недопустимим та неналежним доказом, в зв'язку з тим, що технічні засоби та пристрої, якими здійснювалися відеозаписи, в порушення положень ст.283 КУпАП не зазначені в оскаржуваній постанові.

У протоколі про адміністративне правопорушення фактично не зазначено об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та відсутнє посилання на нормативно-правовий акт, а саме не вказано, яке саме порушення Правил дорожнього руху допустив ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом. При цьому, суд не визнає зазначення госту ДСТУ 33:49:210, в якості належного посилання на правила та вимоги порушення яких інкримінується ОСОБА_1, оскільки зазначений ДСТУ не існує та жодним нормативним актом не встановлено обовязок учасника дорожнього руху знати та дотримуватися вимог ДСТУ. Натомість пунктом 31.4 ПДР України передбачена заборона експлуатації транспортного засобу з наявними технічними несправностями, не зазначений у відповідній постанові, в звязку з чим суд дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

Крім того, відповідач не навів належних доказів на підтвердження наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та правомірності свого рішення при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не виконано обов'язок щодо доведення обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності, з постанови про накладення адміністративного стягнення не вбачається яке саме порушення допущено позивачем, та відсутні будь-які докази, на основі яких у визначеному законом порядку можна було б встановити наявність факту скоєння адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, які б свідчили про достовірність обставин, викладених у постанові, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що є підстави для скасування спірної постанови і закриття справи у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до положень ст.139 КАС України судові витрати в даному конкретному випадку, покладаються на рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 243-244, 246, 286 КАС України, ст.288 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №885914 від 07.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, відносно ОСОБА_1.

Судові витрати покласти на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Білозерський районний суд Херсонської області.

Суддя Рибас А.В.