Справа № 160/2204/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17 квітня 2019 р.Справа №160/2204/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання неправомірним рішення, визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної шкоди, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувають матеріали адміністративної справи №160/2204/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, в якому позивач просить суд:
- визнати неправомірним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 21.11.2018 року №33/37 «Про кількісний та персональний склад виконавчого комітету», визнати неправомірною бездіяльність директора Департаменту житлового господарства ОСОБА_2, визнати відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної таким рішенням, діями посадових осіб, яких призвели до моральної шкоди.
27.03.2019 року ухвалою суду за даним адміністративним позовом було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 16 квітня о 14:00 годині.
16.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову у адміністративній справі №160/2204/19 шляхом:
1) призначити розгляд виду забезпечення позову у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений строк;
2) визначити заходи забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;
3) визначити вид забезпечення позову та підстави його обрання зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову в повному обсязі;
4) зобов'язати Дніпровську міську раду вчинити певні дії щодо приведення рішення Дніпровської міської ради від 21.11.2018 року №33/37 "про кількісний та персональний склад виконавчого комітету", до відповідності Конституції та законів України, та виконання Рішення Конституційного суду України від 09 лютого 2000р. №1-рп/200; Рішення Конституційного Суду України від 13 липня 2001р. №11-рп/2001; рішення Конституційного суду України від 18 червня 2002 року №12-рп/2002; Рішення Конституційного суду від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009, і винести свою Ухвалу про забезпечення позову.
Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог, встановлених статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.
Згідно частини четвертої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпунктом 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629-VIII установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921,00 грн.
Отже, у 2019 році, за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 576,30 грн (0,3% від 1921,00 грн.).
До заяви про забезпечення позову додано квитанцію про сплату судового збору на суму 384,20 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог частини четвертої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки судовий збір сплачено лише частково, а не у встановленому законом розмірі.
Згідно частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
З огляду на викладене, заяву про забезпечення позову необхідно повернути заявнику без розгляду.
Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі №160/2204/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання неправомірним рішення, визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної шкоди - повернути заявнику без розгляду.
Ухвала суду набирає законної в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3