Справа № 520/3511/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/3511/19
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

15 квітня 2019 р. м . Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мар'єнко Л.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради в особі Департаменту реєстрації Харківської міської ради про скасування відмови та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Харківської міської ради в особі Департаменту реєстрації Харківської міської ради в якому просить суд скасувати відмову Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 01 березня 2019 року про відмову в реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язати Харківську міську раду в особі Департаменту реєстрації здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання її матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, зокрема, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Судом встановлено з доданих до позову документів, що 23.07.2014 між позивачем - ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1) та ОСОБА_3, було зареєстровано шлюб Судом з розгляду цивільних справ м. Дубаї, ОАЕ, про що 23.07.2017 складено відповідне свідоцтво про шлюб, що підтверджується нотаріально засвідченим перекладом відповідного свідоцтва.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, від сумісного шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у м. Кембрідж, Канада, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_2, що підтверджується копією довідки Генерального консульства України про реєстрацію особи громадянином України від 06.04.2018 №24, а також копією свідоцтва про народження.

01.03.2019 ОСОБА_1 звернулася до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради з заявою, в якій просила зареєструвати місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання її матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду вказаної заяви, Відділом реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради відмовлено у реєстрації місця проживання малолітньої дитини, у зв'язку з відсутністю письмової згоди другого з батьків.

Згідно положень п.1 ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.4 ст. 29 Цивільного кодексу України, Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 1 ст. 242 Цивільного кодексу України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною 1 статті 161 Сімейного кодексу України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

При цьому, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Разом з тим, участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак, не кожен спір за участю суб'єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №337/2535/2017 (провадження №14-130цс18).

Згідно змісту позовної заяви позивач вказує на те, що між нею та батьком її дитини не вирішувалось питання щодо його згоди на зміну місця проживання та реєстрації місця проживання їх спільної дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, фактично між позивачем та ОСОБА_3 існує спір про місце проживання їх спільної дитини та можливість реалізації їх батьківських прав, тоді як вимоги позивача до відповідача є похідними від вирішення цього спору.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу захисту сімейних прав та інтересів позивача, а отже, існує спір про право, можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства відсутня.

Аналогічна правова позиція правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 500/6325/17 та Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 05.12.2018 у справі №495/367/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, суд зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч. 5, 6 ст. 170 КАС України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом, оскільки розгляд та вирішення таких справ віднесено до юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 9,170, 242, 243,248, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради в особі Департаменту реєстрації Харківської міської ради про скасування відмови та зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що розгляд та вирішення таких справ віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду, в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар'єнко Л.М.