Справа № 825/2/13-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Чернігів Справа № 825/2/13-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - Кравчук А.О.,

представника відповідача - Бисикало Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Чернігів Вторчормет» (далі - ПАТ «Чернігів Вторчормет») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові, у якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 26.12.2012 № та №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно, з порушенням вимог чинного податкового законодавства, винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач наполягає на тому, що здійснені між ним та контрагентом ПП «Орієнс» господарські операції є реальними, підтвердженими всіма необхідними, оформленими у відповідності до вимог чинного законодавства, первинними документами бухгалтерського обліку. На час здійснення правочину ПП «Орієнс» не було ліквідовано, мало свідоцтво платника ПДВ. Всі поставки металобрухту на приймальні пункти оформлено актами приймання металобрухту, що є спеціалізованим первинним документом для обліку металобрухту відповідно до Закону України «Про металобрухт».

Крім того, отриманий металобрухт позивачем використано у власній господарській діяльності, а саме: перероблено та реалізовано металургійним підприємствам. За реалізований товар ПАТ «Чернігів Вторчормет» отримано кошти та сформовано валовий дохід і сплачено податки до бюджету.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2018 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2018 справу передано для розгляду судді Бородавкіній С.В.

Ухвалою судді від 26.12.2018 справу №825/2/13-а прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження у відкрите підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.02.2019 продовжено підготовче провадження до 14.03.2019.

Ухвалою суду від 14.03.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.04.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, за обґрунтованим клопотання представника замінено відповідача на належного, а саме: Головне управління Державної фіскальної служби України у Чернігівській області (далі - ГУДФС у Чернігівській області).

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав повністю, просив у його задоволенні відмовити, оскільки наданими позивачем документами неможливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій. Також контрагент позивача не дотримується ліцензійних умов в зв'язку з відсутністю необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині купівлі, продажу, реалізації, зберігання та відвантаження товарно-матеріальних цінностей та надання послуг чи здійснення робіт в силу відсутності відповідного персоналу, транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів. Відібрано письмові пояснення у фізичних осіб, які значаться працівниками ПП «Орієнс» та встановлено, що дані люди фактично на підприємстві не працювали. В ході здійснення заходів щодо виявлення та використання ПП «Орієнс» земельних ділянок та пунктів приймання металобрухту встановлено, що у даного підприємства є лише договори на оренду відповідних пунктів, але фактична діяльність за вказаними у договорах адресах не здійснювалась. Вищевикладене свідчить про відсутність у ПП «Орієнс» адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, враховуючи такі обставини.

Судом встановлено, що ПАТ «Чернігів Вторчормет» зареєстровано в якості юридичної особи з 13.06.1994, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №583160 (а.с. 59 Т.1). Позивач є платником податку на додану вартість та свою діяльність здійснює на підставі статуту (а.с. 62-88 Т.1).

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ серії АА №605752 (а.с. 60 Т.1), видами діяльності позивача за КВЕД-2010: 38.32 відновлення відсортованих відходів, 38.31 демонтаж (розбивання) машин і устаткування, 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.77 оптова торгівля відходами та брухтом, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення на перевірку від 23.11.2012 №3459 та відповідно до наказу від 23.11.2012 №3488, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, посадовими особами контролюючого органу, проведено у період з 23.11.2012 по 29.11.2012 документальну виїзну позапланову перевірку ПАТ «Чернігів Вторчормет» з питань достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2010 року при проведенні господарських взаємовідносин з ПП «Орієнс» та у податковій звітності з податку на прибуток за звітні періоди.

За результатами перевірки складено акт від 03.12.2012 №2612/22/00193178 (а.с. 15-30 Т.1), яким встановлені порушення ПАТ «Чернігів Вторчормет» податкового законодавства, зокрема:

- пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у результаті чого ПАТ «Чернігів Вторчормет» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 1 064 509,00 грн.;

- п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 330 636,00 грн.

Не погоджуючись із обставинами, викладеними в акті перевірки, позивач направив відповідачу заперечення від 07.12.2012 № 454 (а.с. 31-36 Т.1), за результатами розгляду яких відповідач надав відповідь від 21.12.2012 №13782/10/22-214 (а.с. 37-38 Т.1), відповідно до якої висновок акту викладено в новій редакції, та зазначено про порушення ПАТ «Чернігів Вторчормет»:

- пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у результаті чого ПАТ «Чернігів Вторчормет» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 523 423,00 грн. (у т.ч. по декларації за жовтень 2010 року на суму 11 142,00 грн., за листопад 2010 року на 74 014,00 грн., за грудень 2010 року на 438 267,00 грн.);

- п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 330 636,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Чернігові винесено ПАТ «Чернігів Вторчормет» податкові повідомлення-рішення (а.с. 13, 14 Т.1):

- № від 26.12.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 523 423,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 130 857,00 грн., всього на суму 654 280,00 грн.;

- № від 26.12.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства на суму 1 330 636,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 332659,00 грн., всього на суму 1663295,00 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у перевіряємий період ПАТ «Чернігів Вторчормет» мало господарські відносини з ПП «Орієнс».

Так, 01.10.2010 між позивачем (покупець) та ПП «Орієнс» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів №51 та додаткові угоди до нього (а.с. 39-40 Т.1; 158-207 Т.7), відповідно до умов якого продавець зобов'язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити брухт та відходи чорних металів згідно ДСТУ 4121-2002.

Відповідно до п. 2.2. вказаного договору, продавець постачає товар за свій рахунок на умовах «склад покупця» у пункти поставки, вказані в додаткових угодах. Приймання товару від продавця здійснюється покупцем шляхом оформлення актів приймання металів чорних (вторинних).

Відповідно до п. 2.4. вказаного договору, право власності на товар від продавця до покупця переходить з моменту прийняття товару, що оформлюється актами приймання металів чорних (вторинних) на території дільниць (цехів) покупця, що зазначені в додатковій угоді до договору.

Ціни на товар є договірними та узгоджуються у додаткових угодах, що є невід'ємною частиною цього договору. Оплата за товар проводиться покупцем за цінами, що діють на момент здачі товару платіжними дорученнями, на підставі актів приймання металів чорних (вторинних). Розрахунки за товар можуть проводитись шляхом попередньої оплати (пункти 3.1, 3.3, 3.4 Договору).

Згідно із пунктом 1.3 Договору продавцем надано покупцю копію свідоцтва про державну реєстрацію, копію свідоцтва платника податку на додану вартість, копію довідки про включення до ЄДРПОУ (а.с. 41-43 Т.1).

Відповідно до п. 3.3. договору № 51 від 01.10.2010 року, в редакції додаткової угоди від 10.10.2010 року,оплата за товар проводиться покупцем за цінами, що діють на момент здачі товару платіжними дорученнями на підставі актів приймання металів чорних (вторинних). Сторони до 5-го числа місяця, наступного за звітним, на підставі даних актів приймання металів чорних (вторинних) складають зведену видаткову/прибуткову накладну, а продавець - зведену податкову накладну. При складанні зведених видаткових/прибуткових накладних та зведених податкових накладних зазначається середня ціна по кожному виду брухту, яка розраховується на підставі цін відповідного виду брухту, що діяли впродовж звітного періоду в пунктах поставки та вказані пактах приймання металів чорних (вторинних).

Таким чином, наприкінці поточного місяця загальна кількість товару, отримана від постачальника на підставі приймальних актів, підсумовувалась і виписувалась одна видаткова накладна за місяць, кількість товару у якій відповідала кількості товару у сумі всіх приймальних актів.

На виконання умов договору ПП «Орієнс» передало ПАТ «Чернігів Вторчормет» за період з жовтня по грудень 2010 року товар (металобрухт) на загальну суму 6 387 053,50 грн., у тому числі ПДВ 1 064 508,91 грн.

На підтвердження здійснення вказаної господарської операції позивачем було надано суду такі первинні документи бухгалтерського обліку: видаткові накладні від 31.10.2010 №10292 на суму 1 759 582,14 грн. (з ПДВ), від 30.11.2010 №113003 на суму 3 100 466,60 грн. (з ПДВ), від 31.12.2010 на суму 1 527 004,52 грн. (з ПДВ) (а.с. 55-57 Т.1); акти приймання металів чорних (вторинних) за жовтень-грудень 2010 року (а.с. 89-250 Т.1; 1-250 Т.2; 1-250 Т.3; 1-250 Т.4; 1-250 Т.5; 1-250 Т.6; 1-15 Т.7); банківські виписки (а.с. 44-51 Т.1); податкові накладні від 29.10.2010 №10292, від 30.11.2010 №113003, від 31.12.2010 №123104 (а.с. 52-54 Т.1).

Вказані акти приймання чорних металів фіксувалися позивачем у внутрішньому документі бухгалтерського обліку - «вагова книга» (а.с. 60-147 Т.7), і складалися протягом місяця окремо по кожній виробничій дільниці. Надходження товару відображалось у журналі-ордері по рахунку 201 «Сировина і матеріали» (а.с. 148-150 Т.7), у якому вказується надходження товару по кількості і його загальній вартості. Реалізація товару (відвантаження) відображалась ПАТ «Чернігів Вторчормет» по кількості і його загальній вартості у оборотно-сальдових відомостях по рахунку 261 «готова продукція» (а.с. 151-153 Т.7).

У судовому засіданні також було встановлено, що ПАТ «Чернігів Вторчормет» закуповує металобрухт у постачальників, переробляє його та продає на металургійні комбінати через ЗАТ «Укрвточормет».

Так, між ЗАТ «Укрвторчормет» (покупець) та ПАТ «Чернігів Вторчормет» (постачальник) 25.10.2007 було укладено договір №ТР-166, з додатковим угодами, (а.с. 208-240 Т.7), відповідно до умов якого, позивач зобов'язався здійснювати поставку металобрухту на адресу металургійних комбінатів, передачу товару від позивача до ПАТ «Укрвторчормет», з подальшою поставкою на металургійні комбінати. Грошові кошти за товар, відвантажений на адресу металургійних комбінатів, «Укрвточормет» перерахувало позивачеві, що підтверджується банківськими виписками.

Відправка товару на металургійні комбінати здійснюється залізничним транспортом, у зв'язку з чим позивачем 19.02.2007 було укладено договір із Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №7325426 (а.с. 2 Т.9); договір про подачу та забирання вагонів при станції Чернігів-Північний Південно-Західної залізниці від 11.12.2009 №813 (а.с. 5-6 Т.9 ); договір про подачу та забирання вагонів при станції Ніжин Південно-Західної залізниці від 15.12.2009 № 1307 (а.с. 7-8 Т.9); договір про подачу та забирання вагонів при станції Новгород-Сіверський Південно-Західної залізниці від 14.12.2010 № 2662 (а.с 9-10 Т.9.); договір про подачу та забирання вагонів при станції Бахмач Південно-Західної залізниці від 15.07.2007 № 2253 (а.с. 11-12 Т.9); договір про подачу та забирання вагонів при станції Прилуки Південно-Західної залізниці від 13.11.2006 (а.с.13 Т.9).

На підтвердження відвантаження брухту на металургійні комбінати ПАТ «Чернігів Вторчормет» надано квитанції про приймання вантажу (а.с. 241-250 Т.7; 1-67 Т.8), приймальні акти металургійного комбінату (спеціалізована форма № 69), видаткові накладні ЗАТ «Укрвторчормет», банківські виписки (а.с. 68-250 Т.8).

На переконання позивача, зазначеними первинними документами підтверджується реальність здійснення господарської операції з ПП «Орієнс», тому вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, ПАТ «Чернігів Вторчормет» звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат мають відображатися в бухгалтерському обліку. При цьому, на підтвердження правомірності формування валових витрат та включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту необхідні надати документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зокрема: документи, що підтверджують факт отримання товару від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно із підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Законом України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7 статті 1 Закону).

Відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача;

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно із підпунктом 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Згідно із підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вищенаведеного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально здійснені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом у зв'язку з тим, що у ПП «Орієнс» відсутні необхідні матеріально-технічні та людські ресурси для здійснення господарської операції.

З метою з'ясування всіх обставин, на виконання постанови Верховного Суду від 20.11.2018, судом у якості свідків було викликано гр.гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які у 2010 році працювали на дільницях прийому металобрухту (а.с. 104-115 Т.10), для дачі свідчень щодо підтвердження поставки ПП «Орієнс» придбаного позивачем товару.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які у спірний період займали посади начальників Менської та Чернігівської дільниць відповідно дільниць, зазначили, що назву ПП «Орієнс» пам'ятають під час отримання ними металобрухту у жовтні-грудні 2010 року. Однак, коли саме відбувались поставки, якими машинами (моделі), хто був водієм та інше зазначити не змогли, оскільки за день на дільницю заїжджала велика кількість машин постачальників. Також зазначили, що акти приймання металів чорних (вторинних) передавались їм постачальником частково заповненими (вид і ціна товару вже були проставлені), а свідки лише засвідчували акти своїми підписами та печаткою ПАТ «Чернігів Вторчормет».

Свідок ОСОБА_6, який у спірний період займав посаду майстра Ніжинської дільниці, зазначив, що пам'ятає про тримання металобрухту від ПП «Орієнс».

Свідок ОСОБА_3, який у спірний період займав посаду майстра Чернігівської дільниці, зазначив, що не пам'ятає саме про машини ПП «Орієнс», оскільки за день до його дільниці приїжджало багато машин постачальників і від кого саме останні він не перевіряв.

Також ОСОБА_6 та ОСОБА_3 пояснили, що вони фактично здійснювали лише перевірку якості і виду металобрухту. Акти заповнювали начальники.

Також судом було витребувано та досліджено матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30.08.2013 за №0000118, зокрема, протоколи допиту свідків від 30.09.2013, від 08.10.2013 та від 25.10.2013 (а.с. 64-79 Т.10), із яких установлено таке.

На момент укладення договору купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 01.10.2010 №51, директором ПП «Орієнс» був ОСОБА_7 (а.с. 39 Т.1), що не заперечував представник позивача у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи.

Так, допитаний в рамках кримінального провадження гр. ОСОБА_7 зазначив, що він є директором ПП «Орієнс» із жовтня 2010 року, та придбав вказане товариство у жовтні 2010 року з метою здійснення господарської діяльності. Згідно штатного розпису, на ПП «Орієнс» працює дві людини (директор та заступник). Щодо відносин із ПАТ «Чернігів Вторчормет» пояснив, що ПП «Орієнс» мало фінансово-господарські взаєморозрахунки із вказаним підприємством у період 2012 року.

Таким чином, наданими директором ПП «Орієнс» свідченнями не підтверджується факт господарських взаємовідносин із ПАТ «Чернігів Вторчормет» протягом жовтня-грудня 2010 року і факт наявності у вказаного контрагента людських та інших ресурсів.

До того ж, суд звертає увагу, що ОСОБА_7 придбав підприємство тільки в жовтні 2010 року і вже 01.10.2010 уклав з позивачем угоду купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів.

Крім того, відповідач зазначив, що згідно бази даних Бест звіт, ПП «Орієнс» не використовувало у своїй діяльності офісні, виробничі, торгівельні, складські приміщення тощо). Амортизаційні відрахування, витрати на поліпшення основних фондів не здійснювались, що свідчить про відсутність основних засобів на підприємстві.

Також, ПП «Орієнс» не сплачувався збір за забруднення навколишнього середовища та податок з власників транспортних засобів за 2010 рік, що вказує на відсутність автомобільного чи іншого транспорту.

Згідно наданої Управлінням земельними ресурсами Луганської області інформації у ПП «Орієнс» відсутні земельні ділянки.

Відповідно до листа МКП БТІ у власності ПП «Орієнс» відсутнє нерухоме майно.

ГВПМ СДПІ у м. Луганську здійсненні заходи щодо наявності та використання земельних ділянок у господарської діяльності ПП «Орієнс» та перевіркою даного факту встановлено, що вказаний контрагент на майданчиках (згідно переліку) ніколи не знаходився та не знаходиться.

Суд зазначає, що під час судових засідань позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв'язки між ПАТ «Чернігів Вторчормет» та ПП «Орієнс», хто персонально брав у цьому участь, якими засобами здійснювалось транспортування товару від контрагента до кількох належних позивачу дільниць одночасно, протягом жовтня-грудня 2010 року. Також виявилось неможливим встановити фактичний альтернативний рух активу в порівнянні із задекларованим, у зв'язку із спливом значного часу після здійснення купівлі-продажу металобрухту (жовтень-грудень 2010 року).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вищевстановлені обставини підтверджують фактичну неможливість ПП «Орієнс» здійснити поставку металобрухту ПАТ «Чернігів Вторчормет», оскільки у ПП «Орієнс» відсутні трудові, матеріальні та технічні ресурси, необхідні для поставки позивачу металобрухту.

Крім того, під час судових засідань представник позивача підтвердив, що машини ПП «Орієнс» одночасно протягом дня мали приїжджати на декілька площадок ПАТ «Чернігів Вторчормет», які знаходились у різних районах Чернігівської області, що в силу наданих директором контрагента пояснень є неможливим, так як на підприємстві працювало лише дві особи та відсутні матеріально-технічні ресурси. Фактів щодо залучення ПП «Орієнс» до перевезення товару інших суб'єктів господарювання встановлено не було.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.08.2018 (справа № 812/1554/15) зазначене свідчить про безтоварний характер господарської операції, а відтак, наявність правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою первинних документів, та наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, не свідчить про фактичне здійснення господарської операції.

Суд звертає увагу, що несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів, покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Таким чином, подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не підтверджують факт реального руху активів по всьому ланцюгу учасників схеми, та не є достатніми доказами фактичного виконання операцій між ПАТ «Чернігів Вторчормет» та ПП «Орієнс». Наведене свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку ПАТ «Чернігів Вторчормет».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позивач не довів правомірність формування податкового кредиту та валових витрат щодо операцій з ПП «Орієнс» у жовтні-грудні 2010 року, тому у задоволенні позовних вимог ПАТ «Чернігів Вторчормет» необхідно відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству "Чернігів Вторчормет" (, вул. Любецька, 167, м. Чернігів, 14000) до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000) - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2019 року.

Суддя С.В. Бородавкіна