Справа № 200/14315/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 р. Справа№200/14315/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є пенсіонером за віком на пільгових умовах та перебуває на обліку в установі відповідача.

11.12.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно п «а» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Рішенням відповідача від 07.03.2018 року в призначенні пенсії було відмовлено з огляду на те, що довідки, які були надані позивачем на підтвердження пільгового стажу потребують перевірки, втім провести таку перевірку не має можливості, так як архіви підприємства знаходяться на тимчасово непідконтрольній території. Внаслідок повторного звернення за призначенням пенсії, відповідачем вдруге було прийнято рішення про відмову.

Позивач вважає, що відповідач грубо порушує його конституційні права на пенсію та просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача № 5996 від 07.03.2018 року та № 4823 від 10.06.2018 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах; зобовязати відповідача зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу період роботи з 23.12.1985 року по 31.12.1999 року у ДВАТ ОСОБА_3, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розділу XIV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати відповідача повторно розглянути заяву від 11.12.2017 року № 5996 про призначення пенсії ОСОБА_2з 29.10.2017 року з урахуванням пільгового стажу за період роботи з 23.12.1985 року по 31.12.1999 року у ДВАК "Шахта Бутівка-Донецька". Також позивач просив допустити рішення в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Ухвалою суду від 19.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії і відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено засідання по справі на 18.01.2019 року.

01.02.2019 року відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що на день звернення позивача документально підтверджений страховий стаж складає 28 років 7 місяців 25 днів, стаж роботи на пільгових умовах за Списком 1 складає 5 років 7 місяців 20 днів, що не визначає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 відповідно до ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач буде мати при досягненні 55 років при наявності страхового стажу роботи не менше 29 років. Таким чином, вимоги Позивача про визнання періоду роботи на пільговій професії з 23.12.1985 по 31.12.1999 є безпідставними у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - 10 років на дату звернення.

Ухвалою суду від 15.02.2019 року розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 12.03.2019 року, витребувано у Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області належним чином оформлене рішення Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4823 від 10.06.2018 року про відмову в призначенні пенсії, витребувано у ОСОБА_1 належним чином оформлену копію трудової книжки серії БТ ІІ 1649824, належної якості для дослідження її судом.

Ухвалою суду від 12.03.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії до розгляду по суті на 26.03.2019 року.

Сторони до судового засідання не зявилися, клопотань про відкладення розгляду справи через канцелярію суду не надали.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд зясував наступні обставини справи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, звернувся 11.12.2017 та 05.06.2018 до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком 1. При зверненні останнім було надано наступні документи: копія паспорту, ідентифікаційного коду, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копія трудової книжки БТ-ІІ №1649824 від 10.09.1984 року, копія атестата про навчання №6530 від 17.07.1984 року, копія військового квитка НД №6639513 від 13.05.1985 року, пільгова довідка №1/1-138 від 16.112012, видана ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька», пільгові довідки №29, №30, №31 від 30.01.2018 року, видані ДП «ОСОБА_3 ім. М.С. Суграя», пільгова довідка №534/к від 11.10.2017, видана ПАТ «ОСОБА_3 ім.. ОСОБА_4», довідка про заробітну плату №1/1-139 від 16.11.2012, видана ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька», довідки №1/1-140 та №1/1-141 від 16.11.2012, видані ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька», довідка №534 від 11.10.2017, видана ПАТ «ОСОБА_3 ім. Засядька», довідка про реорганізацію підприємства, копії атестації робочих місць.

Згідно змісту Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.11.2012 року № 1/1, ОСОБА_2 працював повний робочій день на ДВАТ ОСОБА_3» у тому числі на посаді електрослюсаря підземного 01.12.1986 року по 09.07.2001 року.

Відповідно даних трудової книжки БТ-II, ОСОБА_2 23.12.1985 року прийнятий в якості учня гірничого робітника підземного з повним робочім днем в шахті; 10.02.1986 року ОСОБА_2 переведений гірчичним робітником підземним з повним робочім днем, 09.07.1986 року позивача переведено учнем електрослюсаря підземного з повним робочім днем, 01.12.1986 року позивач переведений електрослюсарем підземним з повним робочім днем IV розр., 09.07.2001 року позивача звільнено.

У відповідь на заяву позивача від 11.12.2017 року Рішенням відповідача від 07.03.2018 року № 5996 в призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено у звязку з тим, що до стажу роботи за Списком № 1 не зараховано періоди роботи з 23.12.1985 року по 31.12.1999 року, на ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька» в якості електрослюсаря підземного у звязку з відсутністю довідки, що підтверджує пільговий характер роботи. На день звернення ОСОБА_2 документально підтверджений страховий стаж складає 28 років 7 місяців 25 днів, стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 складає 5 років 7 місяців 25 днів 20 днів, що не визначає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У відповідь на заяву позивача від 05.06.2018 року Рішенням відповідача від 14.06.2018 року № 4823 в призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено у звязку з тим, що провести перевірку первинних документів, на підставі яких ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька» надало довіку, не має можливості, оскільки оригінали первинних документів для проведення перевірки фактично знаходяться в м. Донецьку, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. До стажу роботи за Списком № 1 не зараховано період роботи з 23.12.1985 року по 31.12.1999 року, на ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька» в якості електрослюсаря підземного у звязку з неможливістю провести перевірку довідки, що підтверджує пільговий характер роботи, оскільки підприємство знаходиться на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. I ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у звязку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Зокрема п."а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 року при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії та виробництва в зазначених Списках.

Застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "а" і "б" ст.13 та ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", врегульовано Порядком застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731.

Відповідно до п.3 цього Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, а саме: Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, в якому в п. 1.1 зазначено, усі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, в тому числі посада прохідника. Крім того, вказана посада значиться і в Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на піл земних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Частинами 2.3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України №1207 від 15.04.2014 року визначено що, виплата громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Громадяни похилого віку, особи з інвалідністю, діти-інваліди та інші громадяни України, які перебувають у складних життєвих обставинах та проживають на тимчасово окупованій території, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України.

Відповідно ст. 48 КЗоТ трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше пяти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вищевказане узгоджене також з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Пунктом 1 даного Порядку визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідач в своїх запереченнях посилається на п. 20 цього Порядку, згідно якого у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі, довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Проте, як прямо визначено цією нормою, такі довідки приймаються саме у випадках, коли відомості щодо наявності пільгового стажу відсутні в трудовій книжці.

Втім, як було зазначено в описовій частині рішення, трудова книжка позивача містить відомості щодо його роботи на пільгових умовах з повним робочім днем під землею у період з 23.12.1985 по 31.12.1999 року. Таким чином суд вважає, що даний період протиправно не був врахований відповідачем при визначенні пільгового стажу ОСОБА_5 та підлягає зарахуванню до пільгового стажу даної особи, відповідно рішення відповідача № 5996 від 07.03.2018 року та № 4823 від 14.06.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (в основу яких покладено висновок щодо неврахування періоду роботи з 23.12.1985 року по 31.12.1999 року) є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно ч.1 п.1 статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч.4 ст. 45 Закону.

Таким чином, враховуючи що підстави прийняття рішення № 5996 від 07.03.2018 року досліджені судом та не підтримані за результатами такого дослідження, питання про призначення позивачу пенсії має бути вирішено саме з 11.12.2017 року.

Відповідно, з урахуванням наведених обставин та норм чинного законодавства, суд вважає, що стаж роботи ОСОБА_2 визначений у трудовій підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо вимоги про зобовязання відповідача зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу період роботи з 23.12.1985 року по 31.12.1999 року у ДВАТ ОСОБА_3, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розділу XIV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд зазначає, що рішення суду не може підміняти функції субєкта владних повноважень та втручатися в компетенцію державного органу, відповідно така позовна вимога не підлягає задоволенню.

Нормами статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, відсутні підстави для допуску негайного виконання рішення, оскільки суд не зазначає конкретні суми, а зобовязує відповідача вчинити певні дії з приводу розгляду заяви про призначення пенсії.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню повністю, відповідно до вимог ст. 139 КАС України судовий збір в сумі 352,40 грн., сплачений під час подання позову, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись положеннями КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, м.Волноваха, пров. Торговий, б.10) до Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, м. Волноваха, вул. Обручева, 17) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області № 5996 від 07.03.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4823 від 10.06.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2.

Зобовязати Волноваське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 11.12.2017 року № 5996 про призначення пенсії ОСОБА_2 з 29.10.2017 року з урахуванням висновків, зазначених в судовому рішенні.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, м. Волноваха, вул. Обручева, 17) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, м.Волноваха, пров. Торговий, б.10) судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Стойка В.В.