Справа № 725/828/19
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/828/19

Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

11 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 червня 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 18.01.2019 року № 4023/40800/18 Чернівецькою митницею Державної фіскальної служби визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Позивач вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування з наступних підстав, а саме 18.01.2019 року в.о. заступника начальника Чернівецької митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Сафоновим Євгеном Геннадієвичем було ухвалено постанову про порушення позивачем митних правил, та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Як зазначено у постанові, підставою для ухвалення зазначеної постанови стало перевищення строку перебування на митній території України встановленого ч. 1 ст. 90, ст. 95 МК України, автомобіля марки «Ауді» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який був ввезений позивачем 05.11.2018 року на митну територію України. Однак, при винесені оскаржуваної постанови, відповідач невірно застосував вимоги ст. ст. 90, 95 МК України, та не взяв до уваги те, що автомобіль «Ауді» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, належить громадянці Румунії ОСОБА_1, про що свідчать паспорт громадянина Румунії та технічний паспорт на автомобіль.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем, необґрунтовано з порушенням норм чинного законодавства прийнято постанову в справі про порушення митних правил №4023/40800/18, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500,00 грн. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 319 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положення частини першої ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частина третя статті 470 МК України передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Стаття 460 МК України передбачає особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил. Так, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом (ч. 1 ст. 460 МК України).

Згідно ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2018 року автомобіль марки «Ауді» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 було ввезено ОСОБА_2 та з урахуванням строку, передбаченого ст. 95 МК України повинен був вивезти транспортний засіб до 15.11.2018 року.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що 23.12.2018 року на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску "Порубне - Сірет" митного поста "Вадул - Сірет" Чернівецької митниці ДФС заїхав автомобіль марки «Ауді» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в якому слідував гр. України ОСОБА_2, який слідував з України в Румунію у приватних справах.

Під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно - Інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення " ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 05.11.2018 року гр. України ОСОБА_2, ввіз на митну територію України автомобіль марки «Ауді» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, через пункт пропуску "Порубне" Чернівецької митниці ДФС з метою транзиту через територію України та повинен був вивезти даний автомобіль з митної території України у встановлений - законодавством терміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 90, ст. 95 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспорті засоби комерційного призначення переміщуються під митим контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митого органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної дальності. Граничний строк транзитного перевезення для , автомобільного транспорту становить - 10 діб (а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції станом на 23.12.2018 року гр. України ОСОБА_2 вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, чим перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб.

Вчинення правопорушення гр. України ОСОБА_2 підтверджується протоколом про порушення митих правил № 4023/40800/18 від 23.12.2018 року, інформацією, яка міститься в ПІК "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДМСУ, поясненням ОСОБА_2, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що дана обставина свідчить про вольову дію особи, яка виключає вплив обставин непереборної сили, які відповідно до п. 6.9 «Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)», характеризуються такими критеріями, як:

- надзвичайність таких обставин (носять винятковий характер і знаходяться поза межами впливу сторін);

- непередбачуваність обставин (їх настання або наслідки неможливо передбачити);

- невідворотність (непереборність) обставин (неминучість події/подій та/або її/їх наслідків);

- причинно-наслідковий зв'язок між обставиною/подією і неможливістю виконання конкретних зобов'язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо).

Твердження позивача на те, що вказаний автомобіль було ввезено на територію України громадянкою Румунії ОСОБА_1, оскільки остання знаходилась в даному автомобілі під час перетину кордону, а також те, що автомобіль марки «Ауді» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований на неї відповідно до техпаспорту являється безпідставним та необґрунтованим і судом до уваги не беруться, оскільки в матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази про те, що громадянкою Румунії ОСОБА_1 було здійснено особисто ввіз на території України автомобіль марки «Ауді» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

Більше того, перебування громадянина іншої держави у транспортному засобі під час перетину кордону України з іншою державою не є підставою вважати, що саме громадянином іншої держави було здійснено ввоз транспортного засобу на територію України.

Крім того, в матеріалах справи містяться відомості за даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску з яких видно, що саме гр. України ОСОБА_2 05.11.2018 року о 18:01 год. і 51 сек. ввіз за особистим керуванням автомобіль марки «Ауді» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. Крім того, умови транзиту транспортного засобу розяснено, про відповідальність попереджено особисто (а.с.26).

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним твердження суду першої інстанції про неповноту провадження та передчасність винесення постанови у справі про порушення митних правил, оскільки на час розгляду справи було достатньо доказів, що свідчили про відсутність підстав для уникнення від відповідальності за вчинення ОСОБА_2 порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України. Вказане правопорушення не було вчинено внаслідок дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб.

А тому, враховуючи вищезазначене колегія судців апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства України прийнято постанову в справі про порушення митних правил №4023/40800/18 від 18.01.2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Матохнюк Д.Б.