Справа № 804/14971/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

16 квітня 2019 року

справа №804/14971/15

адміністративне провадження №К/9901/19450/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2015 року у складі судді Олійника В.М.

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у складі суддів Суховарова А.В., Головко О.В., Ясенова Т.І.

у справі № 804/14971/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»,

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування податкового повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, з мотивів безпідставності його прийняття податковим органом.

27 листопада 2015 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ТОВ «Альтсервіс» складено документи для Товариства на ідентифіковану послугу, тобто послугу, що ідентифікується лише за найменуванням, та відповідно не є реальною, так як документально оформлена послуга не підтверджує її фактичне надання ТОВ «Альтсервіс» (відсутність трудових ресурсів для виконання ремонтних робіт). Відсутність необхідних трудових ресурсів в ТОВ «Альтсервіс» для здійснення ремонтних робіт, визначених в договорах з позивачем, на думку суду, дає змогу стверджувати про неможливість здійснення господарської діяльності в розумінні підпункту 14.1.36 Податкового кодексу України та частин першої і другої статті 3 Господарського кодексу України.

29 грудня 2016 року Товариством подано касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив на касаційну скаргу від податкового органу до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає перегляду судових рішень.

Касаційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства України з ПДВ при взаємовідносинах з ТОВ «Альтсервіс» () за вересень 2014 року, за результатами якої складено акт № 142/28-01-46-05393043 від 20 березня 2015 року.

Висновками акта перевірки встановлено порушення позивачем:

- пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту в вересні 2014 року на 852 178 грн.

Вищевикладене призвело до порушення вимог пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України в частині заниження позитивної різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на суму 852 178 грн.

Враховуючи вищезазначене, платником порушено пункт 200.2 статті 200 Податкового кодексу Українив частині заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 852 178 грн.

- пункту 7 розділу III, підпункту 1 пункту 4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, в частині відображення в податкових деклараціях з ПДВ за вересень 2014 року суми нереального придбання товарів (робіт, послуг) та суми податкового кредиту при відсутності права на це згідно з податковою накладною оформленою з порушення вимог статті 201 Податкового кодексу;

- пункту 201.6 Податкового кодексу України внаслідок відображення податкової накладної оформленої на нереальну поставку та складену з порушення вимог податкового законодавства в реєстрі отриманих податкових накладних;

- пункту 201.15 статті 201 Податкового кодексу України та пункту 2 розділу III, пункту 2 розділу IV «Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних».

На підставі висновків перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 7 квітня 2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 852 178 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 426 089 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у вересні 2014 року Товариством по взаємовідносинах з ТОВ «Альтсервіс» включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними на загальну суму 5113070,41 грн, в т.ч. ПДВ - 852178,4 грн, що складені на виконання договорів будівельного підряду з ТОВ «Альтсервіс» від 1 липня 2014 року № 14-1216-02, від 14 липня 2014 № 14-1215-02 та від 24 вересня 2014 №14- 1651-02.

Згідно укладених договорів замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами і в терміни, визначені Договорами, виконати у відповідності із затвердженою проектно-кошторисною документацією, наступні будівельно-монтажні роботи:

- Реконструкція сортопрокатного цеху. Перший пусковий комплекс (перша черга). Антикорозійний захист металоконструкцій (договори № 14-1216-02 та № 14-1215-02);

- Реконструкція доменного цеху, із спорудженням комплексу з підготовки та вдування пиловугільного палива в доменні печі №№ ІМ, 8, 9, 12. Монтаж та виготовлення вентиляційних та аспіраційних установок (договір №14-1651-02).

За даними бухгалтерського обліку ПАТ «ДМКД» (згідно даних журналу - ордеру № 6 за вересень 2014) операція з отримання послуг від ТОВ «Альтсервіс» та розрахунки за них відображені наступним чином:

Д-т 15202 "Модернізація, реконструкція, добудова" К-т 631040 "Розрахунки з підрядниками по капітальному будівництву, реконструкції та модернізації" (договір № 14-1216-02);

Д-т 151040 "Незавершене капітальне будівництво" з К-т 631040 "Розрахунки з підрядниками по капітальному будівництву, реконструкції та модернізації" (договір № 14-1215-02 та №14-1651-02);

Д-т 64152 "Розрахунки по ПДВ (по декларації)" К-т 631040 "Розрахунки з підрядниками по капітальному будівництву, реконструкції та модернізації";

Д-т 631040 "Розрахунки з підрядниками по капітальному будівництву, реконструкції та модернізації", К-т 31168 "Поточні рахунки в національній валюті, ПАТ Промінвестбанк".

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до наданих до перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за вересень 2014 року кількість робітників, що необхідна для виконання обсягу робіт, зазначеного в актах за ф.КБ-2в складає 774 особи (розрахунок здійснено виходячи з 8-годинного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства) та робочих днів у вересні 2014 року). Або згідно актів виконаних робіт по договору № 14-1216-02 витрачено 91451 людино/годин; по договору № 14-1215-02 - 32 300 людино/годин; по договору №14-1651-02 - 2842 людино/годин.

Тобто виходячи з фактичної чисельності ТОВ «Альтсервіс» (за даними звіту 1 ДФ) станом на 30 серпня 2014 року - 10 осіб, для виконання робіт на підприємстві позивача по зазначеним договорам вони повинні були працювати 619 годин на добу, що не є фізично можливим та підтверджує відсутність реального здійснення ремонтних робіт.

Крім того, навіть 25 осіб, витрати по відрядженням яких Товариству компенсовано товариству з обмеженою відповідальністю «Альтсервіс» в рамках договорів №14-1215-02 та №14-1216-02, для виконання обсягу робіт, вказаного в актах за формою КБ-2в, повинні були працювати 463 години на добу; 30 осіб, яким надано пропуск у вересні 2014 року на територію ПАТ «ДМКД» - 206 годин на добу.

За даними комп'ютерної автоматизованої системи «Картка платника», АІС «Податковий блок»: кількість штатних працівників за даними звіту за ф. 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (далі - 1- ДФ) ТОВ «Альтсервіс» за III квартал 2014 року складала 6 осіб. Кількість працівників ТОВ «Альтсервіс», які отримали дохід у ІІІ кварталі 2014 року, складала 10 осіб.

У наданих до перевірки «Реєстрах сумарних витрат на відрядження» та «Списку робітників ТОВ «Альтсервіс», що отримували перепустки для входу на територію Комбінату у 2014 році, наведено прізвища, імена, по-батькові та посади 39 фізичних осіб, але не міститься ідентифікаційних номерів та/або паспортних даних зазначених фізичних осіб, що унеможливлює з'ясування переліку юридичних осіб (фізичних осіб - підприємців), якими здійснювалося нарахування (виплата) доходу на користь саме цих фізичних осіб як в межах трудового законодавства, так і за цивільно-правовими угодами.

Вищезазначене свідчить про неможливість виконання підприємством ТОВ «Альтсервіс» обсягів робіт, зазначених в актах виконаних будівельних робіт за ф. КБ-2в, власними силами.

Висновки суду першої інстанції дослівно повторюють дані, викладені в акті перевірки.

Судом першої інстанції не досліджено вищезазначені договори будівельного підряду, не встановлено, який обсяг робіт передбачений вказаними договорами, як повинен звітувати підрядник - щомісячно чи за результатом виконаних робіт, чим повинен підтверджувати виконані роботи та свої затрати.

Також до матеріалів справи не долучено та судом не досліджувались табеля обліку робочого часу, якими можливо підтвердити (чи спростувати) фактичні трудовитрати.

Крім того, поза увагою суду залишився той факт, що факт виконання підрядних робіт можливо підтвердити (чи спростувати) іншими доказами. Враховуючи складність робіт, які виконувались підрядником, можлива наявність іншої документації, зокрема, актів приймання комісією, вводу в експлуатацію тощо.

Фактично суд першої інстанції не взяв до уваги жодного доводу позивача, обмежившись цитуванням акта перевірки. Висновки як податкового органу, так і суду першої інстанції, ґрунтуються на припущеннях.

Суд визнає, що судами попередніх інстанцій порушені норми процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи внаслідок не дослідження зібраних у справі доказів.

За таких обставин Суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішенню спору по суті, і в залежності від встановленого правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване та законне рішення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2016 року у справі № 804/14971/15 скасувати.

Адміністративну справу № 804/14971/15 направити на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер