Справа № 818/1106/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2019 року

Київ

справа №818/1106/17

адміністративне провадження №К/9901/36046/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2017 (головуючий суддя: Соколов В.М)

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 (головуючий суддя: Калиновський В.А., судді: Бондар В.О., Кононенко З.О.)

у справі № 818/1106/17

за позовом Приватного підприємства «СТТК»

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «СТТК» (далі - позивач, ПП) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач), в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.07.2017: № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість (ПДВ) за грудень 2016 року у сумі 81414,00 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання із ПДВ на 31178,00 грн. за основним платежем та на 7795,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017, позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 21.07.2017: № та № .

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судами норм пунктів 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст.ст. 86, 159, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Доводи касаційної скарги дублюють висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, за наслідками яких були прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку позивача грошового зобов'язання із ПДВ, зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 10.07.2017 № 1050/18-28-14-07/32463205/111. Згідно з висновками цього акту позивачем порушені норми пунктів 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, а саме: завищено податковий кредит за грудень 2016 року за наслідками господарських операцій із поставки товарів від ТОВ «Сінтекс Трейд», які не мали реального характеру. У результаті цих порушень позивачем занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до бюджету (рядок 18.1 декларації) у грудні 2016 року на 31178,00 грн.; завищено сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) у грудні 2016 року на 81414,00 грн. Висновок про відсутність реального характеру поставки товару від цього постачальника обґрунтовані відсутністю доказів транспортування товару, відсутністю декларування ним основних засобів, необхідних для здійснення поставки.

За наслідками висновків акту перевірки відповідачем стосовно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.07.2017: № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість (ПДВ) за грудень 2016 року у сумі 81414,00 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання із ПДВ на 31178,00 грн. за основним платежем та на 7795,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У судовому процесі встановлено, що з посиланням на поставку позивачу товарів (металопрокат, запірна арматура, фільтри, муфти тощо) від ТОВ «Сінтекс Трейд», від імені цього постачальника виписані видаткові та податкові накладні, на підставі яких позивач задекларував суми податкового кредиту у податковому обліку з ПДВ за грудень 2016 року.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 ст. 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.3 цієї статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 цієї статті).

При цьому законодавцем презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на збільшення в податковому обліку сум податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Заперечуючи проти позову та обґрунтовуючи правомірність зменшення у податковому обліку позивача сум податкового кредиту, відповідач посилається на відсутність реального характеру поставки позивачу товарів від ТОВ «Сінтекс Трейд». Вказаний висновок обґрунтовано посиланням на відсутність доказів транспортування товару, на інформацію, отриману у процесі проведення заходів податкового контролю щодо: відсутності у ТОВ «Сінтекс Трейд» основних засобів як власних, так і орендованих, необхідних для здійснення поставки; не встановлення походження товару; ознаки фіктивності контрагента цього постачальника по ланцюгу постачання.

Суди попередніх інстанцій на підставі оцінки досліджених в судовому процесі доказів, а саме: копій видаткових накладних, оборотно-сальдових відомостей, доказів подальшого використання отриманого товару у власній господарській діяльності, за відсутності з боку відповідача інших доводів та доказів, які б беззаперечно спростовували відсутність реального характеру поставки позивачу товарів від ТОВ «Сінтекс Трейд», - зробили юридично правильний висновок про недоведеність з боку ДПІ на виконання процесуального обов'язку, встановленого нормою частини другої ст. 71 КАС України (у редакції, чинній на дату ухвалення оскаржуваних судових рішень), правомірності зменшення у податковому обліку позивача сум податкового кредиту, та відповідно збільшення доходу. Оцінка доказів судами зроблена з дотриманням норм ст. 86 КАС України. Відсутність певних документів у платника податків, зокрема на підтвердження факту транспортування товару, не можуть бути беззаперечним доказом відсутності реального характеру поставки, тоді як інші докази, оцінені судами у судовому процесі підтверджують фактичне виконання поставки, а контролюючим органом не надано достовірних доказів на спростування цього факту.

Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов'язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, у справі не встановлені

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко