Справа № 360/1069/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1069/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області, відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу;

- скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу від 27.06.2018;

- зобовязати відповідача призначити пенсію позивачу з 23.12.2017 з урахуванням рішення суду по справі №408/601/18-ц від 19.12.2018, яке набуло чинності 17.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач з 23.12.2017 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2. 30 грудня 2017 року згідно зі ст.ст. 26, 45 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування позивач надав до відповідача пакет документів для призначення пенсії. Замість рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії відповідач у порушення законодавства надав лист-роз'яснення, яким фактично відмовив у призначенні пенсії. З цим листом позивач звертався до Біловодського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням суду по справі №408/601/18-ц від 19.12.2018, яке набуло чинності 17.01.2019, встановлено факт роботи ОСОБА_1 з 27.01.1992 по 14.06.2002 у Луганському міському комунальному підприємстві Міськводоканал електрогазозварником 5-го розряду, який був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

30.03.2018 позивач надав заяву про призначення пенсії, проте ніякого рішення знов відповідачем прийнято не було.

Коли представник позивача 13.02.2019 звернулася через портал ПФУ з заявою про ознайомлення з пенсійною справою позивача, з'ясувалося, що існує рішення від 27.06.2018 про відмову у призначені пенсії, яке не було доведене до відома позивача. Це рішення було отримано представником на підставі письмової заяви тільки 01.03.2019. Позивач вважає, що рішення від 27.06.2018 б/н прийняте з порушенням діючого законодавства і є таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 18.03.2019 встановлено позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду доказів поважності причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду.

27.03.2019 позивачем через канцелярію суду надано клопотання, відповідно до якого зазначено, що заява представника позивача про видачу рішення від 01.03.2019 перебуває в матеріалах пенсійної справи, тому надати докази самостійно позивач можливості не має.

Ухвалою суду від 28.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, питання про поновлення строку на звернення до суду залишено відкритим та вирішено розглянути під час розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 18.04.2019 задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду. Визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_2 до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

16.04.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, з огляду на наступне (а.с.32-36).

З заявою про пояснення з приводу прийому документів, в порядку вимог Закону України «Про звернення громадян», позивач звернувся до управління 11.01.2018. Листом від 07.09.2018 №129/К-5 управління повідомило позивачу підстави призначення пенсії на пільгових умовах. Управлінням не приймалось рішення про відмову в призначенні пенсії відповідно до заяви від 11.01.2018.

ОСОБА_2 в позовній заяві посилається на рішення Біловодського районного суду від 17.12.2018. Рішенням встановлено факт роботи ОСОБА_2 з 27.01.1992 по 14.06.2002 на Луганському міському комунальному підприємстві «Міськводоканал» електрогазозварником 5-розряду, який був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, проте встановлення факту роботи не є спірним питанням.

Надані ОСОБА_2 документи для підтвердження набуття пільгового стажу на протязі з 27.01.1992 по 14.06.2002, містять значні невідповідності та недостатні для підтвердження пільгового стажу. Таким чином не підтверджено наявність умов праці підприємства, що дають право на пільговий вихід на пенсію. Також, як зазначає відповідач, необхідно підтвердження зайнятості працівника повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, про що надасться довідка встановленого зразку.

Підтвердити наявність пільгового стажу наданими позивачем документами неможливо, про що ОСОБА_2 повідомлено при проведенні консультації на особистому прийомі 09.01.2018. Заяв від 30.12.2017 позивачем не надавалось. На думку відповідача, управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 цілком обгрунтовано, на підставі нормативних актів України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н., місце проживання: вул.Москва Донбас, 55Б, смт.Станиця Луганська, Луганська область, 30.03.2018 звернуся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.7-10, 39,46,89).

З розписки-повідомлення вбачається, що під час звернення за призначенням пенсії позивач надав відповідачу такі документи: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання (реєстрації) особи; заяву про призначення/перерахунок пенсії; паспорт/посвідка ЕМ 095294; трудову книжку або документи про стаж БТ-І №5900647; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання БТ №036574. Також позивачем було подано довідки, які уточнюють особливий характер робіт або умов праці, необхідних для призначення пенсії від 03.09.2013 №01-18-1006, ок-218 від 15.12.2015, накази про проведену атестацію робочих місць за умовами праці від 24.06.2009 №400, від 28.01.2014 №97, довідку виходів на роботу електросварщика на автоматичних та полуавтоматичних машинах, зайнятий сваркою в середі вуглекислого газу, заготовочно сварочного цеху ПАТ «Луганськтепловоз» №ок-218 від 15.12.2015, довідку №4126 від 06.09.2013 щодо стажу позивача, індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 (а.с.40,47,52-88).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області від 27.06.2018 б/н позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, яке надіслано позивачу 03.07.2018 простою кореспонденцією (а.с.21,37,38,51).

Вказане рішення відповідач мотивував відсутністю достатньої кількості пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2, зазначивши, шо позивач має 34 роки 11 днів загального стажу роботи та лише 4 роки 2 місяці 1 день пільгового стажу за списком №2.

11.01.2018 позивач звертався до відповідача щодо підстав неприйняття документів, наданих позивачем, що підтверджують його пільговий стаж (а.с.91).

Листом №6/Ш-5 від 17.01.2018 відповідачем надано відповідь (а.с.92,93).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), Порядком застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Питання призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 з подальшими змінами і доповненнями (далі Закон № 1058).

У відповідності до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

При цьому, згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за Списком № 1.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Закон № 1058 доповнено розділом XIV--1 Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні положення містяться в пункті б статті 13 Закону № 1788.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що спірним періодом є період з 27.01.1992 по 14.06.2002, коли позивач працював у Луганському міському комунальному підприємстві «Міськводоканал» електрогазозварником 5-го розряду.

Разом з тим, згідно з записами трудової книжки БТ-І №5900647 позивач у період з 27.01.1992 по 14.06.2002 працював у Луганському міському комунальному підприємстві «Міськводоканал» електрогазозварником 5-го розряду. 14.07.1995 та 07.08.2001 на підприємстві проведено атестацію робочих місць за умовами праці та підтверджено право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 (а.с.11-19).

Окрім того, рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 17.12.2018 встановлено факт роботи ОСОБА_2 з 27.01.1992 по 14.06.2002 у Луганському міському комунальному підприємстві «Міськводоканал» електрогазозварником 5-го розряду, який був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці (а.с.5,6).

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, обєднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає памятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб'єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Разом з тим, суд зауважує, що оскаржуване рішення не містить відомостей, які саме періоди роботи позивача відповідач зараховує до пільгового стажу роботи, а які не зараховує. Не містить оскаржуване рішення також конкретних підстав для не включення таких періодів, не зазначено, які саме первинні документи не надано позивачем, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення субєкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачеві неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 27 червня 2018 року б/н про відмову в призначенні пенсії мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначені періоди роботи, навчання чи військової служби не зараховані до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов'язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків повязано із прийняттям відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії від 27.06.2018 б/н, а не з діями, вчиненими останнім з метою виконання своїх функцій та повноважень, суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, є визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в Станично Луганському районі Луганської області від 27.06.2018 б/н.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з урахуванням рішення суду по справі №408/601/18-ц від 19.12.2018, то вона задоволенню не підлягає з огляду на те, що вказане рішення позивачем разом із заявою про призначення пенсії надано відповідачу не було. До того ж, відповідачем оскаржуване рішення було винесено 27.06.2018, тоді як рішення суду - 19.12.2018, тобто пізніше у часі. Отже, відповідачем правова оцінка даному рішенню суду взагалі не надавалась через його відсутність на момент розгляду заяви позивача.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком та зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає обєкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області від 27 червня 2018 року б/н про відмову в призначенні пенсії згідно п.2 ст.114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ОСОБА_2 та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 30 березня 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що …повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у звязку з чим відсутні підстави для зобовязання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.

Що стосується заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання субєкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 28.03.2019 відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 768,40 грн до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 384,20 грн стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача та судовий збір у розмірі 384,20 грн стягнути на користь Державного бюджету України з позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області від 27 червня 2018 року б/н про відмову в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ст. 114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 березня 2018 року про призначення пенсії за віком на підставі п.2 ст.114 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області (вул.1 Травня, 20, смт. Станиця Луганська, Станично Луганський район, Луганська область, 93600, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н., місце проживання: вул.Москва Донбас, 55Б, смт.Станиця Луганська, Луганська область, 93601) на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_3