Справа № 580/796/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року справа № 580/796/19

09 годин 02 хвилини м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/796/19

за позовом керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах Держави (вул. Софії Терещенко, 40-а, м. Звенигородка, Черкаська область, 20202) [представник позивача ОСОБА_1 за посвідченням]

до Озірнянської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (вул. Мічуріна, 58, с. Озірна, Звенигородський район, Черкаська область, 20226, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, прийняв рішення.

06.03.2019 керівник Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах Держави, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Озірнянської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, просить:

- визнати незаконною бездіяльність Озірнянської сільської ради Черкаської області щодо не забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та виховуються у комунальному дошкільному навчальному закладі «Сонечко» села Озірна;

- зобов'язати Озірнянську сільську раду Звенигородського району Черкаської області розглянути питання щодо вжиття заходів для забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та виховуються у комунальному дошкільному навчальному закладі «Сонечко» села Озірна.

Ухвалою від 21.03.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 17.04.2019 о 08 год. 45 хв.

У обґрунтування вимог позивач посилається на ті обставини, що рішенням Озірнянської сільської ради від 18.12.2018 № 26-2/VII «Про сільський бюджет на 2019 рік» визначено видатки для закладів освіти у сумі 12 тисяч гривень на придбання продуктів харчування ДНЗ «Сонечко». Озірнянською сільською радою Звенигородського району Черкаської області 18.12.2018 прийнято рішення № 26-7/ VII «Про затвердження батьківської плати в ДНЗ «Сонечко» села Озірна на 2019 рік», відповідно до якого встановлено батьківську плату у ДНЗ «Сонечко» на 2019 рік у розмірі 40 % від вартості харчування дитини на день та встановлено пільги з плати за харчування дітей шляхом звільнення від її сплати за харчування дітей, батьки яких є учасниками антитерористичної операції у Донецькій і Луганській областях, дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, дітей, батьки яких мають інвалідність. Проте, відповідачем не вирішено питання забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», які виховуються у комунальному дошкільному навчальному закладі «Сонечко» села Озірна.

Відповідачем 05.04.2019 подано заяву про визнання позову у порядку статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України та про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 17.04.2019 представником позивача позов підтримано повністю. Прокурор просила позов задовольнити з підстав необхідності і актуальності забезпечення правомірних очікувань малозабезпечених сімей щодо задоволення потреб кожної дитини.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Конституцією України передбачено: народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (стаття 5), органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради (стаття 140), витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою (стаття 142), в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України «Про прокуратуру» визначено: на прокуратуру покладаються такі функції: представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом (стаття 2); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частини 3 статті 23); право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам (частина 1 статті 24).

Згідно статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за іншими ознаками. Конституцією України (стаття 51) проголошено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 закріплено (стаття 3): Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби й органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали встановленим компетентними органами нормам, зокрема, щодо безпеки й охорони здоровя та стосовно кількості й придатності їхнього персоналу, а також компетентного нагляду. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюють їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, увага насамперед приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини є одним із головних принципів розбудови системи соціальних послуг. Держава, виконуючи головний обов'язок утвердження і забезпечення прав і свобод людини, має не тільки утримуватися від непропорційних обмежень прав і свобод людини, а й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто знаходиться під її юрисдикцією.

Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» передбачено (стаття 11 фінансування державної соціальної допомоги): покриття витрат на виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету до місцевих бюджетів. За рахунок місцевих бюджетів та спеціально створених регіональних фондів соціальної допомоги органи місцевого самоврядування можуть проводити доплати до встановлених відповідно до цього Закону розмірів державної соціальної допомоги згідно затвердженого регіонального прожиткового мінімуму. Постанову КМУ від 26.08.2002 №1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів» доповнено абзацом згідно з Постановою КМУ №17 від 18.01.2016: органи місцевого самоврядування можуть забезпечувати харчуванням дітей інших категорій та передбачати на зазначену мету відповідні видатки з місцевих бюджетів.

Судом встановлено, що рішенням від 18.12.2018 № 26-2/VII «Про сільський бюджет на 2019 рік» визначено видатки для закладів освіти у сумі 12 тисяч гривень на придбання продуктів харчування ДНЗ «Сонечко» (а.с.14-15). Рішенням від 18.12.2018 № 26-7/ VII «Про затвердження батьківської плати в ДНЗ «Сонечко» села Озірна на 2019 рік» встановлено батьківську плату в ДНЗ «Сонечко» на 2019 рік у розмірі 40 % від вартості харчування дитини на день та встановлено пільги із сплати батьківської плати за харчування дітей в ДНЗ «Сонечко», а саме звільнено від сплати за харчування дітей в ДНЗ «Сонечко»: батьки яких є учасниками АТО; дітей сиріт та дітей на яких оформлено опіку у звязку з позбавленням батьківських прав; батьки яких мають інвалідність (а.с.13). Зазначеними рішеннями Озірнянської сільської ради не забезпечено безкоштовним харчуванням дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям».

Оцінюючи доводи позивача, суд враховує, що Законом України «Про дошкільну освіту» (частина 5 статті 35) встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному закладі дошкільної освіти у розмірах, визначених органами місцевого самоврядування або відповідними органами управління. Пільгові умови оплати харчування дітей у закладах дошкільної освіти для багатодітних та малозабезпечених сімей та інших категорій, які потребують соціальної підтримки, надаються за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету. Від плати за харчування дитини звільняються батьки або особи, які їх замінюють, у сімях, у яких сукупний дохід на кожного члена сімї за попередній квартал не перевищував рівня забезпечення прожиткового мінімуму (гарантованого мінімуму), який щороку встановлюється законом про Державний бюджет України для визначення права на звільнення від плати за харчування дитини у державних і комунальних закладах дошкільної освіти. За харчування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, плата не справляється. Органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади забезпечують безкоштовним харчуванням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей-інвалідів, дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», які навчаються у державних і комунальних закладах дошкільної освіти. Згідно частини 6 статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що порядок встановлення плати за харчування дитини у державному та комунальному закладі дошкільної освіти визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 №1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних закладів» (далі Постанова № 1243) установлено, що від плати за харчування дітей відповідно до Закону України «Про дошкільну освіту» звільняються батьки або особи, які їх замінюють, у сім'ях, у яких сукупний дохід на кожного члена за попередній квартал не перевищував рівня забезпечення прожиткового мінімуму (гарантованого мінімуму), що щороку установлюється законом про Державний бюджет України для визначення права на звільнення від плати за харчування дитини у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах, а також батьки дітей або особи, які їх замінюють, із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям».

Пунктом 2.4 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 №667, затвердженого Міністерством освіти і науки України на виконання Постанови № 1243 (далі Порядок № 667) зазначено, що від плати за харчування дітей відповідно до Закону України «Про дошкільну освіту» звільняються батьки або особи, які їх замінюють, у сім'ях, в яких сукупний дохід на кожного члена за попередній квартал не перевищував рівня забезпечення прожиткового мінімуму (гарантованого мінімуму), який щороку установлюється законом про Державний бюджет України для визначення права на звільнення від плати за харчування дитини у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах, а також батьки дітей та особи, які їх замінюють, із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям». Підставою для звільнення є довідка про призначення такої допомоги, видана органами праці та соціального захисту.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку № 667 встановлено, що звільнення батьків від плати або зменшення розміру плати за харчування дітей у дошкільних навчальних закладах проводиться щорічно і може переглядатися протягом року, але не більше одного разу, та запроваджується в місячний термін після подання відповідних документів.

Згідно інформації Озірнянскої сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 19.02.2019 № 597/03-16 у с.Озірна Звенигородського району Черкаської області проживають 7 дітей із малозабезпечених сімей дошкільного віку (а.с.20).

Рішення щодо забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» Озірнянською сільською радою не приймалося, що не узгоджується з вимогами стаття 35 Закону України «Про дошкільну освіту».

Законом України «Про дошкільну освіту» визначено (стаття 9), що громадяни України незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак мають рівні права на здобуття дошкільної освіти у дошкільних навчальних закладах незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву. Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси (частини 6 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідач визнав позовні вимоги, подавши письмову заяву від 08.04.2019.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 189) відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання адміністративного позову з боку голови Озірнянської сільської ради Звенигородського району Черкаської області судом не встановлено.

Кодексом адміністративного судочинства України (частини 2 статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 установлено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, що необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частини 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 2 статті 77) у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем визнано бездіяльність щодо вирішення питання про забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», які виховуються у комунальному дошкільному закладі «Сонечко» села Озірна, що може призвести до негативних наслідків у контексті якісного і ефективного забезпечення прав дітей, суд дійшов висновку про зобовязання відповідача вчинити дії з розгляду питання про забезпечення безкоштовним харчуванням дітей дошкільного навчального закладу с. Озірна Звенигородського району Черкаської області у 2019 році із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям».

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено (частина 2 статті 139), що у разі задоволення позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивачем не надано доказів понесених витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати до стягнення з відповідача не належать.

Керуючись статтями 2, 4, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 183, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати незаконною бездіяльність Озірнянської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про не забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та виховуються у комунальному дошкільному навчальному закладі «Сонечко» села Озірна.

Зобовязати Озірнянську сільську раду Звенигородського району Черкаської області розглянути питання щодо вжиття заходів для забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та виховуються у комунальному дошкільному навчальному закладі «Сонечко» села Озірна.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання до суду першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: керівник Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах Держави [вул. Софії Терещенко, 40-а, м. Звенигородка, Черкаська область, 20202];

відповідач: Озірнянська сільська рада Звенигородського району Черкаської області [вул. Мічуріна, 58, с. Озірна, Звенигородський район, Черкаська область, 20226, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 17.04.2019.

Суддя Л.В. Трофімова