Справа № 2240/2788/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2788/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року (рішення ухвалено суддею Михайловим О.О. 27.11.2018 року в м.Хмельницький, повне рішення складено 04 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовном до ДФС України, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 04.07.2018 №827116/39957239;

-зобов'язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 08.05.2018 №5, подану ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад".

На обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ДФС України безпідставно відмовила в реєстрації податкової накладної від 08.05.2018 №5 чим порушила приписи статей 185, 201 Податкового кодексу України, оскільки ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" надало усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення поставки олії соєвої ТОВ "Осп Трейд" відповідно до договору поставки від 16.04.2018 №16/04/18. Позивач зазначає, що всупереч вимогам підпункту 4 пункту 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117), контролюючий орган не зазначив, копії яких саме документів необхідно надати для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Разом з тим, згідно повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якого зупинена від 25.06.2018 №1, позивач надав пояснення та копії документів, які підтверджують факт та обсяги поставки соєвої олії, а саме: лист про діяльність, договори поставки, договір оренди, експлуатаційний дозвіл, наказ про затвердження технологічних норм готової продукції, товарно-транспортну накладну, рахунок на оплату, платіжні доручення, видаткові накладні, картку рахунку 631, картку рахунку 361 та 26 для відповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:1504. Відтак, позивач вважає, що оскаржуване рішення містить недостовірну інформацію про не надання платником податків копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області задоволено.

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області №827116/39957239 від 04.07.2018.

Зобов'язав Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 08.05.2018, складену товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад".

Судом стягнуто на користь позивача понесені судові витрати в сумі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн 00 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Відповідач Головне управління ДФС у Хмельницькій області з висновками суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення приписів процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин вимоги пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 10, 12, 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, підпункту 2.1 пункту 2 та підпункту 1.6 Критеріїв ризиковості платника податків, обґрунтовує правомірність своїх дій та наявність законодавчо визначених підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.

Позивач не скористався правом надати відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.08.2015. Одним із видів діяльності підприємства є виробництво олії та тваринних жирів - КВЕД 10.41.

ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" та ТОВ "Харвест Агрофірм Україна" уклали договір поставки від 01.03.2018, предметом якого є поставка сої.

ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" та ТОВ "Осп Трейд" уклали договір поставки від 16.04.2018 №16/04/18, відповідно до якого ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" зобов'язалось постачати ТОВ "Осп Трейд" соєву олію.

На виконання умов договору поставки 16.04.2018 №16/04/18 позивач здійснив поставку олії соєвої у кількості 10000,00 кг ТОВ "Осп Трейд", що підтверджується рахунком на оплату від 02.08.2018 №45, актом приймання-передачі товару від 08.05.2018, видатковою накладною від 08.05.2018 №40, товарно-транспортною накладною від 08.05.2018 №Р40, платіжним дорученням від 08.05.2018 №38.

Вказану операцію ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еко-Сад" оформило податковою накладною від 08.05.2018 №5, яку надіслало для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ДФС України надіслала позивачу квитанцію №1 від 30.05.2018 про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, вказавши, що обсяг постачання товару/послуги 1507 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропонувала надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

25.06.2018 позивач направив до ДФС України повідомлення щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 08.05.2018 №5 та скановані копії документів: лист про діяльність, договори оренди, договори поставки, експлуатаційний дозвіл, наказ про затвердження технологічних норм готової продукції при виробництві олії та макухи соєвої, звіт про переробку сировини та вихід готової продукції, товарно-транспортну накладну, рахунок на оплату, платіжні доручення, видаткові накладні, картку рахунку 631, картку рахунку 361 та 26 для відповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УТК ЗЕД:1504.

Рішенням від 04.07.2018 №827116/39957239 Головне управління ДФС у Хмельницькій області відмовило позивачу у реєстрації податкової накладної від 08.05.2018 №5, підставою для відмови слугувало надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства, а саме, відповідно до ТТН №122, №124, №125, №126, №127 пункт навантаження Хмельницька область, а пункт розвантаження м. Хмельницький, тоді, як згідно з пунктом 2 договору поставки від 01.03.2018 умова поставки: EXW (Франко склад) адреса складу зазначається продавцем та вказується в ТТН. ТОВ "Хаверст Агрохім Україна" знаходиться за адресою вул. Матросова, 11, м. Боярка, Київська область, про наявні складські приміщення в Хмельницькій області, їх оренду чи використання інформація відсутня.

Позивач звернувся до ДФС України із скаргою від 10.07.2018 на вказане рішення. Однак, рішенням від 23.07.2018 №20206/39957239/2 ДФС України залишило скаргу без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

Позивач оскаржив рішення від 04.07.2018 №827116/39957239 до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні Головне управління ДФС у Хмельницькій області зазначило підставу для відмови в реєстрації податкової накладної іншу ніж у квитанції від 30.05.2018 №1, якою ДФС України зупинило реєстрацію цієї податкової накладної. Суд першої інстанції виходячи з приписів частини 2 статті 77 КАС України вказав, що суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.А оскільки при прийнятті рішення від 04.07.2018 №827116/39957239 про відмову у реєстрації податкової накладної відповідач не досліджував обсяги виготовленої та реалізованої олії соєвої,суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли, доводам сторін та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 31 грудня 2017 року) встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон №2245-VIII).

Пунктом сьомим Прикінцевих та перехідних положень Закону №2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

На виконання вимог Закону №2245-VIII Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117).

Окремими положеннями Порядку №117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов'язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Водночас до 25 травня 2018 року був чинним наказ Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Наказ № 567).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок №117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, одночасно визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18 та наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567.

Ці акти, визначали критерії ризиковості та передбачали необхідність подання різних за своїм переліком документів, необхідних для підтвердження господарської операції з метою подальшої реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим пунктом 3 Порядку №117 визначено, що податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, P < P м х 1,4, де:

D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T;

S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;

P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування;

P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

В силу приписів пунктів 5, 6 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У квитанції від 30.05.2018 №1 ДФС України зазначила, що реєстрація податкової накладної від 08.05.2018 №5 зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 1507 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Зупинивши реєстрацію цієї накладної, ДФС України запропонувала надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вимог контролюючого органу, позивач надав пояснення та лист про діяльність, договори оренди, договори поставки, експлуатаційний дозвіл, наказ про затвердження технологічних норм готової продукції при виробництві олії та макухи соєвої, звіт про переробку сировини та вихід готової продукції, товарно-транспортну накладну, рахунок на оплату, платіжні доручення, видаткові накладні, картку рахунку 631, картку рахунку 361 та 26 для відповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УТК ЗЕД:1504.

Згідно з пунктом 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку визначає ДФС за погодженням Мінфіну.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку визначено, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішенням від 04.07.2018 №827116/39957239 Головне управління ДФС у Хмельницькій області відмовило позивачу у реєстрації податкової накладної від 08.05.2018 №5.

При цьому, в оскаржуваному рішенні Головне управління ДФС у Хмельницькій області зазначило підставу для відмови в реєстрації податкової накладної іншу ніж у квитанції від 30.05.2018 №1, якою ДФС України зупинило реєстрацію цієї податкової накладної.

Суд першої інстанції правильно вказав, що у спірному рішенні підставою для відмови Головне управління ДФС у Хмельницькій області зазначило, що платник податку надав документи, які складені з порушенням законодавства, а саме, відповідно до ТТН №122, №124, №125, №126, №127 пункт навантаження Хмельницька область, а пункт розвантаження м. Хмельницький, тоді, як згідно з пунктом 2 договору поставки від 01.03.2018 умова поставки: EXW (Франко склад) адреса складу зазначається продавцем та вказується в ТТН. ТОВ "Хаверст Агрохім Україна" знаходиться за адресою вул. Матросова, 11, м. Боярка, Київська область, про наявні складські приміщення в Хмельницькій області, їх оренду чи використання інформація відсутня, що не відповідає підставам, зазначеним у відмові позивачу у реєстрації податкової накладної.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивач пояснив можливість реалізації соєвої олії у більшій кількості ніж виготовлена наявними залишками виготовленої продукції. Зазначив, що в приміщенні площею 200 кв.м та двох силосах С5К140.55 можливо зберігати до 240 тон зерна. Крім цього, позивач орендує дві ємності об'ємом 20 тон та 10 тон, які використовуються для зберігання олії.

Отже, при прийнятті рішення від 04.07.2018 №827116/39957239 про відмову у реєстрації податкової накладної відповідач не досліджував обсяги виготовленої та реалізованої олії соєвої.

Суд першої інстанції правильно вказав, що розбіжність в обсягах виготовленої та реалізованої соєвої олії була підставою для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому після надання позивачем додаткових доказів, які підтверджують поставку соєвої олії ТОВ "Осп Трейд", у відповідача не виникало сумнівів щодо невідповідності обсягу постачання товару, що підтверджується спірним рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної, відповідно до якого єдиною підставою для відмови слугувало те, що платник податку надав документи, які складені з порушенням законодавства.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Суд Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Lelas v. Croatia").

З урахуванням наведеного, колегія суддів правильними висновки суду першої інстанції щодо порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України при прийнятті рішення від 04.07.2018 №827116/39957239.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 по справі "Чуйкіна проти України" вказав, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", підпункт 28 36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії", заява № 58112/00, пункт 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії", заява № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002-II)".

З огляду на викладене вище колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанцій щодо задоволення позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції були порушені норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 квітня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Шидловський В.Б. Франовська К.С.