Справа № 727/11851/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/11851/18 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Смотрицький В.Г.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

18 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2019 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 21.10.2018 року капралом поліції відносно нього винесено постанову серії ЕАВ №681580 і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. за вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що він порушив швидкісний режим в населених пунктах (78 км/год.), чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Вважав постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки швидкість не перевищував. Зазначає, що адміністративне правопорушення зафіксовано не в автоматичному режимі лазерним вимірювачем Trucam LTI 20/20 TC 001015, однак зазначений вимірювач є імпортованим із-за меж України і повинен бути сертифікованим або повинна бути здійснена оцінка відповідності вимогам технічних регламентів. Належні документи по вимірювачу у відповідача відсутні, а тому використання цього вимірювача є безпідставним.

Крім того зазначив, що у працівників патрульної поліції, які склали спірну постанову, відсутні необхідні документи, що підтверджують їхня правомочності та навички використання лазерного вимірювача Trucam LTI. При цьому, автомобіль патрульної поліції стояв припаркований без ввімкнених маячків синього кольору, що є протизаконним. Разом з тим, інспектор УПП в Чернівецькій області прямо на дорозі, на місці зупинки виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та не надав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст..268 КУпАП, що є порушенням норм чинного законодавства, тому позивач, просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ №681580 у справі про адміністративне правопорушення від 21.10.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 грн., а провадження по адміністративній справі закрити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.03.2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, якою просить суд скасувати рішення суду першої інстанції від 07.03.2019 року та прийняти нову постанову, про задоволення позовних вимог. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд не оцінив належним чином, факт порушення відповідачем положень ст.40 Закону України "Про національну поліцію", яка передбачає виключно автоматичне фіксування порушень ПДД, а не в ручному режимі, як здійснював відповідач. Крім того, опис доказів, якими відповідач підтверджує свою позицію, вчинений на англійській мові, яка не є державною, переклад яких не здійснено, а тому цей доказ є неналежним.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду.

Керуючись приписами ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою серії ЕАВ №681580 від 21.10.2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. за те, що він 21.10.2018 року о 14.25 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вулиці Шевченка в c. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області зі швидкістю 78 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год. Швидкість руху вимірялась лазерним вимірювачем Trucam LTI 20/20 TC 001015, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України, а саме: порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.).

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які наявні в матеріалах справи, підтверджують факт порушення позивачем правил дорожнього руху України, які зафіксовані лазерним вимірювачем Trucam LTI 20/20 TC 001015, тому, працівником УПП в Чернівецькій області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП України. Постанова є законною та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В даному випадку предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 21.10.2018 року о 14годині 25 хвилин, позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вулиці Шевченка в c. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області зі швидкістю 78 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку, капрал поліції безпосередньо став свідком вчинення адміністративного правопорушення, що виразилось у перевищенні встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наявний у матеріалах справи фотознімок, який здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС001015 зафіксував, що автомобіль позивача марки «NISSAN QASHQAI» з номерним знаком СЕ 5656 ВА дійсно рухався зі швидкістю 78 км/год.

Крім того, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи слідує, що позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 78 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті. Інспектор, зупинивши транспортний засіб позивача, підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, які попросив надати відповідно до п. 2.1 ПДР України та на підставі ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію". Водій виконав законну вимогу патрульного та надав документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення: порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП України, було прийнято рішення про винесення постанови і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн.. Водію було роз'яснено права особи, яка притягується до відповідальності. Згідно зі ст. 285 КУпАП України позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію. Крім того, з відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_2 просив обмежитись усним зауваженням. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, який здійснений приладом TruCam LTI 20/20 TC 001015.

Стосовно твердження позивача щодо неправомірності використання працівниками патрульної поліції лазерного вимірювача TruCam LTІ 20/20 №ТС001015, колегія суддів зазначає наступне.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Саттею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід звернути увагу позивача на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 3197-12.

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення перевірки передбачено Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11930, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року та чинного до 25 вересня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №С001015, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України експертного висновку.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Разом з тим, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов'язковим.

Крім того, слід вказати, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 зазначений пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Таким чином, оскільки прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на приладі TruCam, отримані ним із порушенням чинного законодавства, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки будь-які належні та допустимі докази, які б спростували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем не надано.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода апелянта щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зауважує, що згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстави для задоволення позову, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, які зафіксовані лазерним вимірювачем Trucam LTI 20/20 TC 001015. Працівником УПП в Чернівецькій області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України. При цьому, капрал поліції УПП в Чернівецькій області ОСОБА_3 зясував всі обставини, які підлягають зясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, винесена постанова серії ЕАВ №681580 від 21.10.2018 року є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 квітня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5