Справа № 804/3460/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

16 квітня 2019 року

справа №804/3460/17

адміністративне провадження №К/9901/39329/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у складі судді Конєвої С.О.,

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у складі Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., Білак С.В.,

у справі № 804/3460/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РИФ»

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

31 травня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РИФ» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу від 19 травня 2017 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість 260377 грн за основним платежем та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 65094 грн 25 коп., з мотивів безпідставності його прийняття.

06 липня 2017 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі № 804/3460/17, задоволено позов Товариства, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 19 травня 2017 року №, з мотивів правомірності платником податку формування податкового кредиту за квітень 2014 року за взаємовідносинами з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Карамбола», Товариством з обмеженою відповідальністю «Флоренція Груп» та недоведеності складу податкового правопорушення податковим органом.

13 листопада 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству в задоволені позову.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

13 листопада 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу № 804/3460/17 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

07 грудня 2017 року Товариством надане заперечення на касаційну скаргу податкового органу до Вищого адміністративного суду України, у якому позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

26 січня 2018 року справа № 804/3460/17 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

16 березня 2018 року справа №804/3460/16 разом із касаційною скаргою №К/9901/39329/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди попередніх інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 20207364, перебуває на податковому обліку податкового органу, є платником податку на додану вартість з 31 травня 2005 року.

Податковим органом у травні 2017 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питання дотримання вимог податкового та валютного законодавства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Карамбола», Товариством з обмеженою відповідальністю «Флоренція Груп» за квітень 2014 року, результати якої викладені в акті перевірки від 17 травня 2017 року №5135/04-36-14-09/20207364 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 19 травня 2017 року згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 260 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 65094 грн 25 коп. Правовою підставою збільшення суми грошового зобов'язання визначені положення пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Судами попередніх інстанцій встановлено що 31 березня 2014 року між позивачем, як генпідрядник та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Карабмола" як субпідрядником укладено та виконано договір субпідряду №3103 на виконання робіт по ремонту агломераційного цеху металургійного виробництва ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", виконання яких у квітні 2014 року підтверджується довідкою про вартість робіт за квітень 2014 року, актом №СП-09-04 за квітень 2014 року на суму 117572,99 грн, в тому числі податок на додану вартість 19595,00 грн, рахунком на оплату, податковою накладною, копії, яких долучені до матеріалів справи.

Цим же контрагентом позивача у квітні 2014 року на зазначеному об'єкті виконаний інший об'єм робіт, що підтверджується долученими до матеріалів справи, довідкою про вартість виконаних робіт, актом №СП-05-04 за квітень 2014 року на суму 184403,62 грн, в тому числі ПДВ 30733,94 грн, рахунком на оплату №538 від 30 квітня 2014 року, податковою накладною №538 від 30 квітня 2014року.

Також встановлено, що на виконання приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент вчинення спірних правовідносин) ТОВ "БК "Карамбола" зареєструвало вищевказані податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується копією витягу з ЄРПН №14600 від 25 травня 2017року, Товариством отримані податкові накладні внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за квітень 2014 року та відображені у додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2014 року.

Суди попередніх інстанцій дослідивши первинні бухгалтерські документи, дійшли до висновку про відсутність порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, п.198.6, 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Оцінюючи господарські взаємовідносини позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "Флоренція Груп" у квітні 2014 року, склад податкового правопорушення, який доводиться податковим органом посиланням на нереальність господарських операцій, яка базуються на відсутності первинних документів в підтвердження господарських відносин, суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до листа б/н та дати, який надійшов на адресу Кіровоградської північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідача повідомлено про вилучення первинних документів по взаємовідносинам Товариства з ТОВ "Флоренція Груп" за квітень 2014 року. Вилучення здійснено на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2015 року по справі №201/11523/15-к (копія протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 14 серпня 2015 року та копія опису вилучених документів додані до листа).

Суд визнає, що пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України виїмка документів або вилучення їх правоохоронними органами виключає можливість вважати їх відсутніми, що спростовує висновок податкового органу про податкове правопорушення допущене позивачем.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що перевіряючі не мали обґрунтованих підстав для проведення перевірки, проте в силу вимог пункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України були зобов'язані перенести перевірку у цій частині до отримання відсутніх документів, є прийнятним, відтак висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій здійснених між позивачем та ТОВ "Флоренція Груп" у квітні 2014 року без дослідження первинних бухгалтерських документів є необґрунтованими та такими, що вчинені у порушення цих норм.

Оцінюючи посилання податкового органу на вирок Галицького районного суду м. Львову від 28 жовтня 2015 року (справа №461/10058/15-к), яким встановлено, що ТОВ "БК "Карамбола" () та ТОВ "Флоренція Груп" () були створені з метою прикриття незаконної діяльності та використовувалось без наміру здійснення фінансово-господарських операцій, суд апеляційної інстанції встановив, що податковим органом з посиланням на цей вирок здійснений висновок про те, що первинні документи вказаними контрагентами складені неправомірно, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.

Суд апеляційної інстанції за результатами дослідження вироку, який набрав законної сили 30 листопада 2015 року встановив, що ним затверджено мирову угоду про визнання винуватості 11 вересня 2015 року обвинуваченої у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, а саме: пособництво у фіктивному підприємництві, тобто придбання суб'єктів господарської діяльності (юридичних осіб), у тому числі і ТОВ "БК "Карамбола" та ТОВ "Флоренція Груп" з метою прикриття незаконної діяльності протягом другої половини 2013 року. та першої половини 2014року. У вироку суду код ЄДРПОУ ТОВ "БК "Карамбола" - 38059292, тоді як у акті перевірки зазначено, що вказане підприємство має код ЄДРПОУ - 39059292, що виключає тотожність ідентичності суб'єктом господарювання.

З наданих позивачем первинних бухгалтерських документів, станом на момент здійснення господарської операції (30 квітня 2014 року) вбачається, що договір субпідряду від 31 березня 2014року від імені ТОВ "БК "Карамбола", а також і інші первинні документи, що підтверджують реальність господарської операції підписані директором даного підприємства ОСОБА_5 та його повноваження також підтверджені відомостями витягу з ЄДРПОУ станом на 30 квітня 2014 року, де керівником даного підприємства та єдиним його засновником був ОСОБА_5 Відповідно до витягу з ЄДРПОУ станом на 30 квітня 2014 року директором та єдиним засновником ТОВ "Флоренція Груп" був ОСОБА_6.

Суд погоджується із здійсненою оцінкою доказів судами попередніх інстанцій у їх сукупності. Оцінюючи спірні операції суди попередніх інстанцій висновувалися на доведеності контрагентами позивача фактів здійснення господарських операцій з виконання робіт та надання послуг, їх використання у власній господарській діяльності Товариством в оподаткованих операціях.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акта перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджених позивачем робіт, послуг.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відсутність підстав збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у справі № 804/3460/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер