Справа № 420/371/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

16 квітня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/371/19

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Шеметенко Л.П., суддів - Стас Л.В., Турецької І.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання п. 36 до додатку № 2 рішення від 30.06.2016 року недійсним, визнання, що депутати на сесії ОМР не голосували, не обговорювали, не розглядали додаток № 2 п. 36, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року повернуто адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання п. 36 до додатку № 2 рішення від 30.06.2016 року недійсним, визнання, що депутати на сесії ОМР не голосували, не обговорювали, не розглядали додаток № 2 п. 36.

На зазначену ухвалу суду 11.03.2019 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне скарження.

Враховуючи, що вказана апеляційна скарга була подана після закінчення строку, встановленого ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а наведені апелянтом підстави причин пропуску такого строку були визнані неповажними, ухвалою судді-доповідача П'ятого апеляційного адміністративного суду Шеметенко Л.П. від 19 березня 2019 року наведену апеляційну скаргу було залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дати отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутись до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

Копію вказаної ухвали отримано апелянтом 06.04.2019 року, а відтак кінцевим терміном для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження є 16.04.2019 року.

В межах строку наданого судом, на виконання вимог вказаної ухвали, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому остання просить поновити їй строк на подання апеляційної скарги посилаючись на те, що фактично, з урахуванням періоду хвороби апелянта, останньою подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції в межах п'ятнадцятиденного строку на її оскарження.

Перевіривши матеріали справи та заявлене клопотання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наведеного вбачається, що підставою для поновлення пропущеного строку, встановленого законом та протягом якого особа має вчинити певні процесуальні дії, є наявність поважних причин пропуску цього строку, а також ґрунтовних обставин, з якими пов'язаний його пропуск.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За правилами ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно матеріалів справи, оскаржувана ухвала була прийнята за відсутності позивача 23.01.2019 року.

Копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року направлено засобами поштового зв'язку 23.01.2019 року на адресу позивача: АДРЕСА_1, 65058.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що наявне в матеріалах справи, копію наведеного судового рішення отримано за вказаною поштовою адресою особисто «Акулян» - 09.02.2019 року.

Таким чином, кінцевим терміном для подання апеляційної скаргу у даній справі для апелянта, враховуючи, що 24.02.2019 року - вихідний день, є 25.02.2019 року.

Із апеляційною скаргою ОСОБА_2 звернулась 11.03.2019 року, тобто, після закінчення строку, установленого ст. 295 КАС України.

Разом з цим, як вбачається з представлених апелянтом копій виписок з медичної картки ОСОБА_2, апелянт перебувала на лікуванні в період з 21.01.2019 року по 05.02.2019 року, 11.02.2019 року - зверталась до лікарні щодо кризового перебігу гіпертонічної хвороби, апелянту призначено лікування, 12.02.2019 року - зверталась до лікарні щодо загострення хронічної хвороби, апелянту призначено лікування, в період з 18.02.2019 року по 01.03.2019 року апелянт перебувала на стаціонарному лікуванні.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що представленими апелянтом копіями виписок з медичної картки підтверджується період хвороби апелянта та її перебування на стаціонарному лікуванні, з огляду на те, що апелянт звернулась із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції протягом одинадцяти днів з моменту закінчення періоду перебування її на лікарняному, що свідчить про відсутність обставин щодо зловживання апелянтом своїми процесуальними правами та обов'язками, з метою забезпечення права доступу до правосуддя, колегія суддів приходить до висновку про поважність причин пропуску апелянтом строку на подання апеляційної скарги та про необхідність поновлення цього строку на підставі ч. 1 ст. 121 КАС України.

При цьому, доходячи такого висновку, колегія суддів враховує, що право на судовий захист, якого просить позивач, є важливішим, ніж встановлені державою процесуальні особливості реалізації ним цього права. Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також, при вирішення питання щодо поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що перешкоди для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 295, 296, 300, 321, 325, 328 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання п. 36 до додатку № 2 рішення від 30.06.2016 року недійсним, визнання, що депутати на сесії ОМР не голосували, не обговорювали, не розглядали додаток № 2 п. 36.

Запропонувати учасникам справи подати до П'ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу протягом п'яти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька