Справа № 0440/6202/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6202/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Екомаркет плюс»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року (суддя - Дєєв М.В., повний текст складено 25.01.2019р.) по справі №0440/6202/18 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Екомаркет плюс», третя особа - Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и В:

ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулося із адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Екомаркет плюс» з позовними вимогами про стягнення податкового боргу в сумі 422794,66 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник внаслідок несплати самостійно узгоджених податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно та з земельного податку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року позов задоволено. Рішення суду фактично мотивоване тим, що позивачем надані належні докази, які свідчать про податкову заборгованість відповідача у вказаному розмірі, яка в добровільному порядку не сплачується.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності у підприємства податкового боргу, стягнення якого є предметом спору у цій справі. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції, з порушенням норм матеріального права, зроблено невірний висновок про те, що подані підприємством уточнюючи декларації, якими зменшувалися податкові зобов'язання, правомірно прийнятті контролюючим органом в якості погашення податкового боргу минулих податкових періодів. З цього приводу відповідач вказує на те, що подання уточнюючих декларацій зі зменшеним податковим зобов'язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов'язання, у зв'язку з чим суд першої інстанції безпідставно погодився з позицією контролюючого органу про зарахування сум зменшених податкових зобов'язань у погашення податкового боргу минулих податкових періодів. Крім цього, скаржник вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно погодився і з позицію позивача про наявність у

відповідача податкового боргу минулих податкових періодів. З цього приводу відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на рішення суду в іншій справі, яке набрало законної сили та яке свідчить про необґрунтованість доводів позивача про наявність у підприємства податкового боргу минулих податкових періодах.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що згідно із наданими позивачем розрахунком податковий борг, стягнення якого є предметом спору у цій справі, виник внаслідок наступного.

Так, в інтегрованих картках платника податків ТОВ "Екомаркет плюс" обліковується податковий борг на загальну суму 422794,66 грн., а саме: основний платіж - 401318,70 грн. (84310,71 грн. - податок на нерухоме майно та 317007,99 грн. - земельний податок); штрафні санкції 4576,49 грн.; пеня - 16899,47 грн.

Податковий борг з земельного податку на суму 317007,99 грн. виник у зв'язку із несплатою в установлені строки сум грошових зобов'язань, визначених самостійно відповідачем відповідно до податкових декларацій та розрахунків: № від 19.02.2016 р., граничний термін сплати 29.04.2016р. (виникнення боргу 30.04.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.05.2016р. (дата виникнення боргу 30.05.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.06.2016р. (дата виникнення боргу 30.06.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.07.2016р. (дата виникнення боргу 30.07.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.08.2016р. (дата виникнення боргу 30.08.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.09.2016р. (дата виникнення боргу 30.09.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.10.2016р. (дата виникнення боргу 30.10.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.11.2016р. (дата виникнення боргу 30.11.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.12.2016р. (дата виникнення боргу 30.12.2016р.) в сумі 10258,58 грн.; № від 19.02.2016р., граничний термін сплати 29.01.2017р. (дата виникнення боргу 30.01.2017р.) в сумі 10258,55 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 01.03.2017р. (дата виникнення боргу 02.03.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.03.2017р. (дата виникнення боргу 30.03.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.04.2017р. (дата виникнення боргу 30.04.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.05.2017р. (дата виникнення боргу 30.05.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.06.2017р. (дата виникнення боргу 30.06.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.07.2017р. (дата виникнення боргу 30.07.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.08.2017р. (дата виникнення боргу 30.08.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.09.2017р. (дата виникнення боргу 30.09.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.11.2017р. (дата виникнення боргу 30.11.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.12.2017р. (дата виникнення боргу 30.12.2017р.) в сумі 18083,87 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 29.01.2018р. (дата виникнення боргу 30.01.2018р.) в сумі 18083,88 грн.; № 2665 від 20.02.2018р., граничний термін сплати 01.03.2018р. (дата виникнення боргу 02.03.2018р.) в сумі 7749,82 грн.; № 2665 від 20.02.2018р., граничний термін сплати 29.03.2018р. (дата виникнення боргу 30.03.2018р.) в сумі 7749,82 грн.

Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 84310,71 грн. виник у зв'язку із несплатою в установлені строки сум грошових зобов'язань, визначених самостійно відповідачем відповідно до податкових декларацій та розрахунків: № від 25.01.2017 р., граничний термін сплати 24.01.2017р. (виникнення боргу 25.01.2017р.) в сумі 23726,63 грн.; № від 19.02.2016 р., граничний термін сплати 28.01.2017р. (виникнення боргу 29.01.2017р.) в сумі 8796,10 грн.; № від 25.01.2017 р., граничний термін сплати 28.01.2017р. (виникнення боргу 29.01.2017р.) в сумі 1109,63 грн.; № від 25.01.2017 р., граничний термін сплати 28.01.2017р. (виникнення боргу 29.01.2017р.) в сумі 10999,19 грн.; № від 15.02.2017р., граничний термін сплати 14.02.2017р. (виникнення боргу 15.02.2017р.) в сумі 2219,27 грн.; № від 15.02.2017 р., граничний термін сплати 14.02.2017р. (виникнення боргу 15.02.2017р.) в сумі 21999,09 грн.; № від 20.02.2017 р., граничний термін сплати 28.02.2017р. (виникнення боргу 29.04.2017р.) в сумі 1288,40 грн.; № від 20.02.2017 р., граничний термін сплати 28.07.2017р. (виникнення боргу 29.07.2017р.) в сумі 1288,40 грн.; № від 20.02.2017 р., граничний термін сплати 28.10.2017р. (виникнення боргу 29.10.2017р.) в сумі 1288,40 грн.; № від 20.02.2017р., граничний термін сплати 28.01.2018р. (виникнення боргу 29.01.2017р.) в сумі 1288,40 грн.; № від 27.03.2018 р., уточнюючий звіт податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (виникнення боргу 27.03.2018р.) в сумі 10307,20 грн.

Податковий борг в сумі 4576,49 грн. виник в результаті несплати в установлені строки нарахованих штрафних санкцій відповідно до податкового повідомлення - рішення № від 22.02.2018р., граничний термін сплати 12.03.2018р. (дата виникнення боргу 13.03.2018р.)

Пеня в сумі 16899,47 грн. нарахована відповідно до п.п. 129.1.1 ст. 129 Податкового кодексу України на суми несвоєчасно сплачених грошових зобов'язань: за період з 31.07.2015р. по 27.03.2018 р.на декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2015р. в сумі 4380,88 грн.; за період з 29.01.2016р. по 27.03.2018р. на декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2015р. в сумі 3217,83 грн.; за період з 30.04.2016р. по 27.03.2018р. на декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.02.2015р. в сумі 2686,42 грн.; за період з 29.07.2016р. по 27.03.2018р. на декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 19.02.2016р. в сумі 2047,44 грн.; за період з 28.10.2016р. по 27.03.2018р. на декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 19.02.2016р. в сумі 1713,58 грн.; за період з 28.01.2017р. по 27.03.2018р. на декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 19.02.2016р. в сумі 1403,66 грн.; за період з 26.04.2017р. по 27.03.2018р. на декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 25.01.2017р. в сумі 279,96 грн; за період з 26.04.2017р. по 27.03.2018р. на декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 25.01.2017р. в сумі 1169,70 грн.

Наявність податкового боргу, розмір якого за розрахунками контролюючого органу становить 422794,66грн, стала підставою звернення позивачем із позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, надаючи оцінку аргументам відповідача щодо невідповідності розміру податкового боргу, який заявлено до стягнення, з урахуванням поданих підприємством уточнюючих декларацій із зменшеними податковими зобов'язаннями з податку на нерухоме майна та з земельного податку, суд першої інстанції виходив з наступного.

Суд першої інстанції встановив, що позивачем заявлено до стягнення податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 84 130,71грн. з огляду на самостійно узгодженні підприємством податкові зобов'язання шляхом подання декларацій за період 2016-2017 роки. Вказаний податковий борг, згідно із розрахунками позивача, виник до 27.03.2018р.

Судом першої інстанції також було встановлено, що підприємством до контролюючого органу 28.03.2018р. подано дві уточнюючи декларації з податку на нерухоме майно, якими зменшувалися податкові зобов'язання за період з 2016-2017 роки на загальну суму 68216,50грн.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки підприємство мало податкову заборгованість з податку на нерухоме майно минули податкових періодів у розмірі 154670,39грн., то у відповідності до п.87.9 ст.87 ПК України вказані уточнюючи податкові декларації погасили борг підприємства минулих податкових періодів.

Аналогічні висновки судом першої інстанції зроблено і відносно двох уточнюючих декларацій підприємства від 25.09.2018р. та 26.09.2016р. по земельному податку, якими відповідачем зменшувалися податкові зобов'язання за 2017 рік на суму 3126,02грн. та 123248,14грн.

Так, суд вказав на те, що оскільки у підприємства рахувався податковий борг по орендній платі за землю у сумі 661451,65грн. за минулі податкові періоди, то у відповідності до п.87.9 ст.87 ПК України вказані уточнюючи податкові декларації погасили борг підприємства минулих податкових періодів.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 87.9. ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податково боргу платника податків відповідно до статті 95 ПКУ або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно із п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У відповідності із п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

З огляду на зазначені норми права можливо дійти висновку про те, що подання уточнюючої декларації із зменшенням податкового зобов'язання не є сплатою узгодженої суми податкового зобов'язання, а є засобом коригування грошового зобов'язання за той період, в якому такі нарахуванням мали місце.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що подання платником уточнюючих декларацій є фактичною сплатою податкових зобов'язань, що у відповідності до п.87.9 ст.87 ПК України погашають податковий борг підприємства минулих податкових періодів.

Необгрунтованість таких висновків суду першої інстанції призвела до необґрунтованого визначення як правомірної позиції контролюючого органу, у спірних правовідносинах, щодо не зменшення податкових зобов'язань відповідача за 2016-2017 роки (спірний період) враховуючи подані підприємством уточнюючи декларації із зменшенням податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно та з земельного податку за 2016-2017 роки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість контролюючим органом суми податкового боргу, яка заявлена до стягнення у межах цієї справи. Неправомірність позиції податкової служби щодо погашення податкового боргу минулих податкових періодів уточнюючими деклараціями підприємства в яких зменшувалися податкові зобов'язання, призвело до безпідставного нарахування контролюючим органом пені, яка також увійшла до розрахунку загального розміру податкового боргу, стягнення якого є предметом спору у цій справі.

Враховуючи те, що повноваженнями щодо визначення податкового боргу, його структури та розміру, наділені контролюючи органи, а розрахунки податкового боргу, який заявлений до стягнення у цій справі, не можливо визнати обґрунтованими, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Екомаркет плюс» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі №0440/6202/18 - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 16.04.2019р.

Повне судове рішення складено 17.04.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк