Справа № 369/9066/18
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2019-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/9066/18
Провадження № 2-а/369/18/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.03.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Водала А.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Літинського ВПК поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №220446 від 19.07.10.2018 року, складеною інспектором СРПП №3 Літинського ВПК поліції у Вінницькій області ОСОБА_2, притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1,2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять ) грн.

З винесеною відносно позивача ОСОБА_3 він не згоден, оскільки Правил дорожнього руху затверджених ОСОБА_3 КМУ № 1306 від 10.10.2001 року та Кодекс України про адміністративні правопорушення не порушував. Вважав, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення ОСОБА_3 є протиправними. ОСОБА_3 не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, зазначених обставин та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. ОСОБА_3 складена відповідачем без врахування зауважень, пояснень та дійсних обставин подій. В ОСОБА_3 відсутні докази та обґрунтування підстав стверджувати про вчинення адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, який є обовязковим в даних обставинах при оголошених позивачем запереченнях на звинувачення відповідачем у вчиненні вчинення правопорушень вказаних у ОСОБА_3, не складався.

Позивач зазначав, що 19 липня 2018 року рухаючись автомобілем Ford Mondeo автодорогою Е50, М12 (Летичів- Вінниця) на ділянці с. Дяківці - перехрестя з автодорогою Т 0610 проводились ремонтні роботи автошляху ( а саме - укладання нового асфальтного полотна), в звязку з чим перепад висоти на перехресті та в місці зїзду становив 13-15 см, а дорожній кліренс авто становить 13 см. Отже, виконання вимоги дорожньої розмітки п. 34.1 ПДР України, могло призвести до аварійно небезпечної ситуації на перехресті, тому позивачем було прийнято рішеннядати дорогу зустрічному транспорту з усіх напрямків, запобігти можливим ризикам аварійної ситуації та забезпечуючи безпеку руху, виконати поворот ліворуч і зїхати на обладнаному та плавному зїзді, що знаходився на 3 метри раніше, ніж закінчувалась суцільна лінія дорожньої розмітки.Одразу ж після повороту, з узбіччя, де стояв патрульний автомобіль з вимкненими проблисковими маячками, на дорогу вибіг інспектор поліції та потребував зупинитись.Пояснивши причину зупинки, запевняючи, що має відеофіксацію порушення, але відеодоказ не показав, інспектор Власюк В.М. почав писати постанову про порушення правил дорожнього руху. А на прохання сфотографувати оригінал постанови інспектор Власюк В.М. відмовив, не показав документ, що посвідчує його особу, не дозволив написати пояснення, сказавши, - «Розбирайтесь в суді», чим порушив права ОСОБА_1

Як видно з оскаржуваної ОСОБА_3, відповідач обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без будь-якої належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення адміністративного правопорушення, без зазначення конкретних обставин події.

Відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Не розяснено позивачу права у відповідності до ст. 286 КУпАП, не надано право надати пояснення щодо відсутності події адміністративного правопорушення та наявності адміністративної відповідальності.

Відповідачем не складено протокол у справі про адміністративно правопорушення на підставі ч. 2ст. 258 КУпАП, хоча, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, при наявності заперечень водія, особи яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, протокол мав бути складений.

Окрім того, відповідачем розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, на давши позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідачем порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Також, відповідачем не зазначено у постанові відомості про технічний засіб, яким здійснювалась фото або відео фіксація; порядок сплати штрафу, а також правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Тому позивач просив суд постанову мерії НК №220446 від 19.07.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1, 2 ст. 122 КУпАП, у розмірі 425 грн визнати незаконною та скасувати, справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

Позивач направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач інспектор СРПП №3 Літинського ВПК поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових пояснень по суті спору до суду не надходило.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.07.2018 року інспектором СРПП №3 Літинського ВПК поліції у Вінницькій області ОСОБА_2винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №220446.

Згідно даної постанови відповідачем зазначено, що 19 липня 2018 року ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки Форд Мондео, д.н.з. АА 1412 на автодорозі Летичів-Вінниця виконуючи поворот ліворуч на автодорогу Т0610 в напрямку м.Хмільник, виїхав на зустрічну смугу зустрічного руху перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки.

Внаслідок чого інспектором СРПП №3 Літинського ВПК поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 прийнято рішення застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне проаналізувати наступні норми законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП вбачається, що перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до положень КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

ОСОБА_3 виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, статтею 122 КУпАП.

Судом встановлено, що 19.07.2018 року інспектором СРПП №3 Літинського ВПК поліції у Вінницькій області ОСОБА_2винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №220446.

Згідно даної постанови відповідачем зазначено, що 19 липня 2018 року ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки Форд Мондео, д.н.з. АА 1412 на автодорозі Летичів-Вінниця виконуючи поворот ліворуч на автодорогу Т0610 в напрямку м.Хмільник, виїхав на зустрічну смугу зустрічного руху перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення , відображеного у постанові серії НК №220446.

Окрім того, відповідний протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідачем не складався.

Згідно ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, суд вважає, що є недопустимий поверхневий підхід до встановлення усіх обставин вчинення адміністративного правопорушення з боку відповідача та не складання останнім протоколу про адміністративне правопорушення, скороченого розгляду вказаної справи щодо нього з огляду на наступне.

Так, у відповідності до вимог ч.2-6 ст.258 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Між тим, як встановлено у цій справі жодних доказів фіксування зазначеного правопорушення у автоматичному режимі не було, а особа, щодо якої було винесено постанову оспорила її, що є наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом рішення Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року розтлумачено неухильне дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про вчинення адмінправопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хото притягається до адміністративної відповідальності. Випадки скороченого розгляду справи можливе лише у разі фіксації адмінправопорушення на місці, а в інших випадках таких розгляд справ не визначений законом та призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.257, 268, 277-280 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. За викладених обставин, провадження у цій справі в частині притягнення позивача за ч.1 ст.126 КУпАП слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП.

З наведеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складена із порушенням вимог законодавства України, а дії відповідача щодо позивача були протиправними.

Таким чином є всі підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Літинського ВПК поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 220446 від 19.07.2018 року передбачене частинами 1, 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення складену інспектором СРПП №3 Літинського ВПК поліції у Вінницькій області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення згідно частин 1, 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді накладання штрафу в сумі 425 гривень на ОСОБА_1 .

Закрити провадження в справі про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частинами 1, 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Дубас Т.В.