Справа № 1540/4109/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4109/18
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта - ОСОБА_2

за участю представника відповідача - Кришкевича Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ФОП ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 05 липня 2018 року № ОД383/134/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 335070 грн. відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору.

В обґрунтування позову послався на помилковість висновків як податкового органу, який повідомив відповідача про виявлене порушення трудового законодавства, так і помилковість висновків самого відповідача, про фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту). На підтвердження своїх доводів надав копії трудових договорів, трудових книжок, розпоряджень про прийняття на роботу, журналів про проведення інструктажів, пояснень працівників, яких відповідач вважає такими, що були допущені до фактичної роботи без укладення трудового договору, де зазначена саме дата, з якої працівники фактично приступили до роботи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду від 07.11.2018 р. та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про обставини, якими обґрунтована позовна заява, про обґрунтування висновків суду першої інстанції припущеннями, вибірковим цитуванням показань свідків. Звернув увагу на те, що надані ним у справі докази підтверджують той факт, що трудові договори з трьома працівниками були укладені 27.04.2018 року однак, за якими особи мали приступити до роботи саме з 28.04.2018 року, та фактично (враховуючи вихідні та святкові дні) приступили до виконання трудових обов'язків з 02.05.2018 року. Факт находження працівників 27.04.2018 року у приміщенні, в якому апелянт здійснює свою господарську діяльність, не є підтвердженням фактичного допуску цих осіб до роботи без оформлення трудового договору, оскільки саме цього дня відбувалось оформлення трьох осіб саме на роботу, що підтверджено доказами та показаннями свідків.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи ідентичні тим, що викладені у відзиві на позов та у запереченнях, та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції. У зв'язку з чим, просить апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення - залишити без змін. Так відповідач послався на те, що фактичний допуск осіб до роботи без укладення трудового договору підтверджений актом фактичної перевірки, яку провів податковий орган, актом інспекційного відвідування, поясненнями самого апелянта та трьох працівників, які саме і були допущені до роботи без укладення трудового договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 11.01.2012 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 12, 14). Здійснює фактичну підприємницьку діяльність за наступними адресами: місто Одеса, проспект Небесної Сотні, буд. 14/3б ( виробничий цех з виробництва кондитерських виробів), місто Одеса, вулиця Левітана, буд.69/1 (магазин з реалізації кондитерських виробів), місто Одеса, вулиця Академіка Вільямса, буд. 62/4 (магазин з реалізації кондитерських виробів). Податкова адреса: АДРЕСА_1.

З 27.04.2018 року (терміном 8 діб) посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведена фактична перевірка апелянта, за результатами якої 05.05.2018 року складений акт № 782/15-32-13-06 «Про результати фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету» (а.с. 15-17). В ході проведення фактичної перевірки, після отримання від апелянта документів щодо оформлення взаємовідносин з працівниками, податковий орган, встановив, що три працівники, щодо яких апелянтом надано пояснення (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.), оформлено під час проведення перевірки. За таких підстав контролюючий орган в акті фактичної перевірки дійшов висновку, що зазначених працівників допущено до роботи без оформлення трудових відносин (а.с. 16, 144).

16.05.2018 р. відповідач отримав лист ГУ ДФС в Одеській області від 10.05.2018 року № 7886/9/15-32-13-06-05, в якому повідомлено про встановлення фактів порушення трудового законодавства та до якого доданий акт фактичної перевірки від 05.05.2018 р. (а.с. 142, 143-146, 149-150).

Наказом Головного управління Держпраці в Одеській області № 645 від 30.05.2018 року «Про проведення інспекційного відвідування», визначено здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 за адресами здійснення підприємницької діяльності (а.с. 18, 151). Також 30.05.2018 року видано направлення № 15/01-29-1188 на здійснення інспекційного відвідування (а.с. 19, 152).

18.06.2018 року складений Акт № ОД383/134/АВ інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю (а.с. 21-23, 156-160), згідно якого встановлено допуск позивачем працівників до роботи 27.04.2018 р. до укладення трудового договору, що зафіксовано в акті фактичної перевірки податкового органу від 05.05.2018 року, та вбачається, на думку відповідача, з письмових пояснень позивача, наданих податковому органу, та письмових пояснень працівників - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 які вказали, що вони були прийняті на роботу на різні посади та допущені до роботи.

19.06.2018 року складний припис № ОД383/134/АВ/П (а.с. 161-162), який разом з примірниками акту інспекційного відвідування був направлений апелянту для підписання, та які апелянт отримав 30.06.2018 р. (а.с. 27, 28, 163-165), згідно якого позивач, у строк до 25.06.2018 р., повинен був усунути порушення трудового законодавства - фактичний допуск до роботи до укладення трудового договору, та повідомити про це відповідача.

05.07.2018 року уповноваженою особою ОСОБА_8 першим заступником начальника ГУ Держпраці в Одеській області, була розглянута справа про накладення штрафу та винесена постанова № ОД/383/134/АВ/П/ТД-ФС, якою до апелянта застосовано штрафні санкції відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, в розмірі 335 070 грн. (а.с. 169-170). 09.07.2018 року постанова була направлена апелянту (а.с. 171), та отримана ним 18.07.2018 року (а.с. 172).

Як зазначено в оскаржуваній постанові № ОД/383/134/АВ/П/ТД-ФС від 05.07.2018 року, вона внесена за наслідками розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування №ОД383/134/АВ від 18.086.2018 року та акта документальної виїзної перевірки ДФС від 05.05.2018 р. № 782/15-32-13-06 (зауваження до акта інспекційного відвідування та додані до зауважень документи не зазначені).

В розділі «перелік порушень, за які передбачена відповідальність», в оскаржуваній постанові про накладення штрафу, відповідач зазначив:

- про проведення фахівцями ГУ Держпраці в Одеській області позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування апелянта в період з 08.06.2018 р. по 18.06.2018 р. за місцем провадження господарської діяльності, у присутності апелянта;

- про встановлення фактичною перевіркою фахівцями ДФС 27.04.2018 р. фактів використання апелянтом праці громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 без належного оформлення трудових відносин;

- про подання апелянтом до податкового органу за місцем реєстрації платника 27.04.2018 р. за № 37738 «Повідомлення про прийняття працівників на роботу» з 28.04.2018 р., а саме: ОСОБА_5 - кондитером з 28.04.2018 р. ( трудовий договір від 27.04.2018 р. №5); ОСОБА_6 - менеджером з 28.04.2018 р. (трудовий договір від 27.04.2018 р. № 6); ОСОБА_7 - менеджером з 28.04.2018 р. (трудовий договір від 27.04.2018 р. № 7).

- про те, що згідно трудових договорів та повідомлення про прийняття працівників на роботу, працівники повинні були приступити до роботи з 28.04.2018 року, але письмово пояснили, що працювали (стажувались) у апелянта з 27.04.2018 року.

На підставі зазначених обставин, відповідач дійшов висновку, що працівники ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 були допущені до роботи без оформлення належним чином трудових відносин 27.04.2018 р.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що фактичний допуск позивачем до роботи трьох працівників 27.04.2018 року без оформлення трудових договорів доведений відповідачем належними та допустимими доказами (актом фактичної перевірки, актом інспекційного відвідування), показаннями свідків, які пояснили, що перебували на стажуванні у апелянта, а незначні дефекти в документах, оформлених посадовими особами відповідача, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що посадові особи відповідача провели інспекційне відвідування на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений законом. Зокрема інспекційне відвідування призначене на підставі інформації територіального органу ДФС про виявлене порушення трудового законодавства, з виданням відповідного наказу, отриманням необхідних документів, у встановлені строки, з урахуванням їх зупинення, та з оформленням наслідків інспекційного відвідування, що відповідає ч. 1 ст. 1, ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 2 , ч. 7 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ч. 1 ст. 259 КЗпП України, пунктів п.п. 6 п. 5, пунктам 8-10, 12, 16, 18-21, 26, 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ № 295 від 26.04.2017 р.

Колегія суддів зазначає, що після отримання 30.06.2018 р. (субота) актів інспекційного відвідування, вони були підписані апелянтом та повернуті до відповідача не пізніше трьох робочих днів 04.07.2018 року (середа - третій робочий день), зауваження на акт подані 03.07.2018 року, також не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта, а тому ці зауваження є невід'ємною частиною акта інспекційного відвідування.

Також колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено дотримання самої процедури накладення штрафу, зокрема: акт інспекційного відвідування складений 18.06.2018 року; рішення щодо розгляду 05.07.2018 року справи про накладення штрафу прийнято 22.06.2018 року; повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу від 22.06.2018 року направлено апелянту 27.06.2018 року, тобто більше ніж за п'ять днів до дати на яку було призначено розгляд справи про накладення штрафу; справа про накладення штрафу розглянута у визначений строк - 05.07.2018 року; копія постанови направлена апелянту протягом 3-х днів - 09.07.2018 р. (07 та 08 липня 2018 року - вихідні дні); справа про накладення штрафу розглянута уповноваженою посадовою особою відповідача. Зазначене дає можливість колегії суддів дійти висновку, що накладення на апелянта штрафу відбулось у спосіб та у межах повноважень встановлених законом - пунктами 2,3, 4, 6, 7, 8, 10 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою КМУ № 509 від 17.07.2013 р.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність фактичного допуску трьох працівників до роботи саме 27.04.2018 року без оформлення трудового договору, тобто вчинення апелянтом порушення трудового законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності, за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

В академічному тлумачному словнику української мови поняття праці визначено як діяльність людини; сукупність цілеспрямованих дій, що потребують фізичної або розумової енергії і мають своїм призначенням створення матеріальних та духовних цінностей.

Колегія суддів зазначає, що процес праці є складним соціально-економічним явищем, котре розкривається в двох аспектах: з одного боку, це процес доцільної діяльності людини, спрямований на перетворення предметів праці на споживчі вартості; з іншого - в процесі праці людина не лише цілеспрямовано впливає на предмети праці за допомогою засобів праці, а й взаємодіє з іншими людьми, вступаючи в певні суспільні відносини. Тобто праця за своїм змістом є матеріальним процесом ставлення людей до природи, а за характером - суспільним процесом, який виражає взаємовідносини людей у процесі їхньої спільної діяльності. Праця в кожному конкретному випадкові набуває певної форми організації та відбиває соціально-економічні особливості найсуттєвіших ознак виробничих відносин.

Категорія «зміст праці» характеризує взаємодію особистісних і речових чинників процесу праці, обсяг та структуру трудових функцій людини, її професійні знання, необхідні для здійснення трудового процесу вміння й навички. Зміст праці - це функціональні особливості конкретного виду трудо вої діяльності, зумовлені предметом праці, засобами праці та формою організації виробничого процесу.

Враховуючи викладене можливо дійти висновку, що працювати (виконувати роботу) значить брати участь у певному трудовому процесі за певним фахом, витрачаючи фізичну й розумову енергію брати, участь у створенні матеріальних і духовних цінностей; виконувати певну роботу, користуватись відповідним знаряддям,засобом або матеріалом для праці; виконувати розумову роботу, шукаючи найкращих засобів для вирішення, розв'язання чого-небудь; виконувати роботу за допомогою верстата, механізму, машин, устаткування та ін.

Відповідно до наданої апелянтом копії Правил внутрішнього трудового договору (а.с. 61-63) до початку роботи за укладеним трудовим договором працівник повинен бути ознайомлений під підпис з правилами внутрішнього трудового розпорядку; працівник підприємства зобов'язані виконувати своєчасно ті в повному обсязі робочі завдання (функціональні обов'язки); підприємство зобов'язано організувати працю працівників, закріпити за кожним робоче місце, забезпечити безпечні умови праці. Режим роботи визначений наступним чином: початок роботи - 09:00 год.; перерва на відпочинок і харчування - з 13:00 год. до 14:00 год. та гідно з графіком змінності; закінчення роботи - 17:00 год.; вихідні дні субота, неділя.

Відповідно до наданої апелянтом копії посадової інструкції кондитера - ОСОБА_5 (а.с. 64-65), до посадових обов'язків кондитера віднесено: ведення процесу виготовлення різних кексів й рулетів, печива роздрібного асортименту, складних видів тортів і тістечок із різної сировини; фігурне нарізання випечених напівфабрикатів; формування та виготовлення деталей малюнків, оздоблення для тортів із шоколаду, крему, безе; підбір крему за кольорами; нанесення візерунків; здійснення монтажу малюнка з різних дрібних та середніх деталей; візуальна перевірка поєднання барвистих елементів і деталей малюнка, ваги готових тортів і тістечок; розроблення рецептури та технології фірмових тортів і тістечок.

Відповідно до наданої апелянтом копії посадових інструкції менеджерів ОСОБА_6, ОСОБА_7.(а.с. 66-69) до посадових обов'язків зазначених осіб віднесено: здійснення аналізу аудиторії потенційних клієнтів, виявлення потреби клієнтів їх рівень та спрямованість; розроблення методики пошуку клієнтів, планування роботи з клієнтами, складання схеми звернення до клієнтів; організація пошуку клієнтів усіма доступними способами (шляхом розміщення реклами, участі у виставках, ярмарках, презентаціях, направлення пропозицій засобами комунікацій, електронною поштою, ін.); прогнозування ділової надійності потенційних клієнтів, їх фінансової і матеріальної забезпеченості; організація і проведення попередніх переговорів з клієнтами, що зацікавлені пропозиціями, уточнення потреби кожного конкретного клієнта і підготовка пропозиції, адресованої визначеному клієнту; забезпечення дотримання персоналом технічного завдання, складеного із замовлення клієнта; запропонування клієнтам шляхів вирішення непогоджених при переговорах питань і питань, що виникли після здійснення замовлення; підтримання постійного контакту з існуючими клієнтами, організація роботи з ними по устояним діловим схемам; розроблення схем взаємин з найбільш вигідними і перспективними клієнтами (пропозиції особливих умов договорів, систем знижок і індивідуального обслуговування, прискорених термінів і особливих умов виконання замовлення, ін.); розроблення і надання клієнтам рекомендацій і консультацій по найбільш ефективному виконанню замовлень; забезпечення можливості відвідування клієнтами магазинів підприємця; забезпечення дотримання інтересів клієнтів при виконанні організацією умов договорів; налагодження зворотного зв'язку з клієнтами (вивчення їх вимог), встановлення причин незадоволеності клієнтів, аналіз претензій клієнтів, приймання всіх заходів для їх рішення і збереження ділових зв'язків; ведення обліку вхідних і вихідних дзвінків; формування банку даних про клієнтів (клієнтської бази) вчасне внесення у неї змін; вивчення і аналіз політики конкурентів у взаєминах із клієнтами; ведення встановленої документації і підготовку звітності у встановлений термін.

Колегія суддів зазначає, що саме виконання ОСОБА_5 обов'язків кондитера, а ОСОБА_6, ОСОБА_7 - обов'язків менеджера, є їх роботою. Саме по собі, в цій справі, оформлення 27.04.2018 року документів на працевлаштування з 28.04.2018 року, підписання трудового договору, проходження інструктажів, ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією, не є підставою вважати, що фактичний допуск трьох працівників до роботи відбувся 27.04.2018 року без оформлення трудового договору.

Колегія суддів критично відноситься до пояснень ФОП ОСОБА_9, наданих податковому органу, та пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 33, 34, 147-150), наданих під час інспекційного відвідування, оскільки ці пояснення не містять чіткого посилання на фактичний допуск працівників до роботи, а саме - виконання ними безпосередньо трудових обов'язків на своїх робочих місцях, у будь-якому спеціальному одязі, який необхідний для роботи в кондитерському цеху.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо відсутності беззаперечних доказів фактичного допуску позивачем трьох працівників до роботи 27.04.2018 р. без укладення трудового договору.

Трудове законодавство не забороняє укладати трудові договори з умовою про початок роботи пізніше. У справі, яка переглядається, трудові договори укладені 27.04.2018 року, та в них визначений строк з якого особи починають роботу - з 28.04.2018 року (а.с. 53, 55, 57); розпорядження про прийняття на робу з 28.04.2018 року, видані апелянтом 27.04.2018 року (54, 56, 58); повідомлення про прийняття працівників (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.) на роботу з 28.04.2018 року прийнято податковим органом - 27.04.2018 року (а.с. 59); у трудові книжки працівників внесені записи про початок роботи саме з 28.04.2018 року (а.с. 54-зворот, 56- зворот58 - зворот), працівники обліковані у табелі обліку робочого часу з 28.04.2018 р. (а.с. 59 - зворот).

Таким чином, в цій справі не може бути належним доказом допущення особи до роботи - тільки подання документів про прийом на роботу, передача трудової книжки, ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку, проходження інструктажу, за відсутності при цьому пояснення осіб, про виконання ними своїх безпосередніх трудових обов'язків.

Колегія суддів зазначає, що в цій справі належними та допустимим доказами фактичного допущення особи до роботи є відомості про виконання особою трудової функції (акти здачі робіт, листування з клієнтами, видача роботодавцем довіреності на працівника, телефонні розмови фотографії або відеозапис на робочому місці, тощо), відомості про виконання особою правил внутрішнього трудового розпорядку (журнали реєстрації виходу на роботу); відомості про виплату «заробітної плати» (підписи на платіжних документах, підписи в журналах, квитанції, документи про перерахування коштів на картковий рахунок).

При цьому колегія суддів зазначає, що, враховуючи розмір штрафних санкцій, посадові особи відповідача, як при проведенні інспекційного відвідування, так і при прийнятті постанови про накладення штрафу, зобов'язані були встановити наявність беззаперечних доказів допуску позивачем працівників до роботи без оформлення трудових договорів. Проте такі докази відсутні в матеріалах справи, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеними доводи апеляційної скарги про те, що висновки контролюючого органу, викладені в акті фактичної перевірки, та висновки відповідача, викладені в акті інспекційного відвідування та в оскаржуваній постанові, щодо порушення позивачем законодавства про працю - гуртуються на припущеннях, які здійснені при отриманні інформації (документів) щодо укладення 27.04.2018 року трудових договорів, проходження особами інструктажів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях позивача порушення трудового законодавства, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, заперечуючи протиправність оскаржуваної постанови про накладення штрафу, всупереч вимог ст. ст. 74-77 КАС України, не надав допустимих, достовірних та достатніх доказів, на підставі яких можна було б дійти висновку про наявність правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, встановлених абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржуване судове рішення - скасоване, та ухвалена постанова про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що відповідно до приписів ст. 139 КАС України, понесені апелянтом судові витрати у загальному розмірі 8376,76 грн., а саме: сплачений судовий збір за подання позову в сумі 3350,70 грн. (а.с. 3), та за подання апеляційної скарги - 5026,06 грн. (а.с. 242, 267), має бути відшкодований апелянту за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Держпраці в Одеській області.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю - скасувати.

Прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 05 липня 2018 року № ОД383/134/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 335070 грн. відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області (ЄДРПОУ - 39781624, місцезнаходження: проспект Шевченка, будинок 2, місто Одеса) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_1, місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_2) у відшкодування судових витрат, сплаченого судового збору, 8376,76 грн. (вісім тисяч триста сімдесят шість гривень 76 коп.), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.04.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.