Справа № 2-а-2322/11
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2322/2011
Провадження №6-а/333/29/19
УХВАЛА

09 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді справа №2-а-2322/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

28.02.2011 року постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі Запорізької області, в період з 14.08.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення до пенсії ОСОБА_1, як дитині війни в розмірі меншому, ніж встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі Запорізької області здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру, встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 14.08.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення.

22.01.2013 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя залишено без задоволення, постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2011 року залишено без змін.

28.03.2019 року до суду звернулась ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження так як внаслідок реорганізації змінена назва відповідача на Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України, тому необхідно замінити відповідача з Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, місце і час судового засідання була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Шевченківського обєднання управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в судове засідання не зявився, про день, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином, клопотань та заперечень до суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно із частиною першою статті 264 КАС, у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» ( далі - Закон № 1404-VIII) під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положення частини п'ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником (процесуальне правонаступництво) відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця.

У контексті наведених положень Закону № 1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов'язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Відповідно до Постанови КМУ від 21.12.2016 р. №988 територіальні органи Пенсійного фонду України реорганізовано шляхом злиття окремих органів ПФУ. Шляхом злиття управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Запоріжжя утворено Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. Таким чином, суд вважає, що дійсно сторона виконавчого провадження ПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя вибула, тому необхідно провести заміну сторони виконавчого провадження та задовольнити заяву ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 294, 295, 379 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Замінити боржника у адміністративній справі №2-а-2322/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності та зобовязання провести перерахунок пенсії з Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя на Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.С. Холод