Справа № 420/5545/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5545/18
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018р. ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики ОМР, УСЗН в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління від 30.05.2018р. про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

- визнати протиправними дії Управління щодо відмови у призначенні державної допомоги при народженні дитини та зобов'язати призначити та виплатити державну допомогу при народженні дитини за заявою від 24.04.2018р..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона переїхала до м.Одеси з м.Луганськ, раніше проживала на території м.Сєверодонецьк. ІНФОРМАЦІЯ_2 на території непідконтрольній Україні у м.Луганську Луганської області, у неї народився син - ОСОБА_3 У січні 2017р. Станично-Луганським районним відділом державної виконавчої реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Луганській області їй було видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1.

У квітні 2018р. ОСОБА_2 звернулась із заявою до УСЗН в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій саме просила надати допомогу при народженні дитини.

Позивачка зазначила, що раніше звернутися за допомогою при народженні дитини самостійно вона не могла через проблеми зі здоров'ям сина. У зв'язку з тим, що подальше проживання на зазначеній території стало небезпечним, позивачка була змушена переїхати до Одеси, де вона зареєструвала своє місце перебування, взята на облік внутрішньо переміщеної особи, та за місцем перебування.

Однак, повідомленням УСЗН в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР ОСОБА_2 відмовлено у наданні державної допомоги сім'ям з дітьми.

Позивачка вважає, вказану відмову противоправною та просить встановити додатковий строк для подання заяви про призначення допомоги при народженні дитини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення УСЗН від 30.05.2018р. про відмову у призначенні ОСОБА_2 допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3

Визнано протиправними дії УСЗН щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3

Зобов'язано УСЗН призначити та виплатити ОСОБА_2 державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку визначеному законом за заявою від 24.04.2018р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь позивача судовий збір в розмірі 1 409,60 грн.

В апеляційній скарзі Департамент, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить рішення суду скасувати.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що УСЗН в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР відмовляючи позивачці у наданні допомоги діяло не в межах та не на підставі діючих норм законодавства України. Також, суд першої інстанції визнав неможливим своєчасне звернення позивачки, як внутрішньо переміщеної особи до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, що призвело до порушення інтересів дитини.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є громадянкою України, яка народилась у м.Луганськ та зареєстроване місце проживання: м.Луганськ, що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 5.01.2017р., місце державної реєстрації - Станично-Луганський районний відділ державної реєстрації цивільного стану ГТУЮ у Луганській області, що відповідає відомостям у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, що підтверджено витягом від 23.08.2018р..

ОСОБА_4 певний період проживала у м.Сєверодонецьк, але була змушена повернутись до м.Луганську через матеріальні та інші складнощі, відсутності місце проживання. В подальшому, ОСОБА_4 переїхала до м.Одеси, де була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 29.05.2018р. №.

24.04.2018р. ОСОБА_4 звернулась із заявою до УСЗН Приморського району ОМР про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій просила саме надати допомогу при народженні дитини.

В ході розгляду заяви, УСЗН з'ясовано, що відповідно до інформації ДП "Інформаційно-обчислюваний центр Мінсоцполітики України", ОСОБА_2 на обліку не перебуває, що підтверджено листом за №013-153585/п від 22.05.2018р., була зареєстрована у УСЗН Сєверодонецької міської ради як внутрішньо переміщена особа, але знята з обліку з 3.05.2018р., за призначенням щомісячної адресної допомоги не зверталась, що підтверджено листом за №4614/04 від 7.05.2018р..

У травні 2018р. УСЗН в Приморському районі м.Одеси своїм рішенням встановило, що ОСОБА_2 не має права на отримання допомоги при народження дитини ОСОБА_5 та відмовило у наданні такої допомоги.

Підставою для відмови в призначенні допомоги при народженні дитини слугувало пропуск ОСОБА_2 12 місячний строк звернення за призначенням такої допомоги.

Додатково суд першої інстанції встановив, що син позивача - ОСОБА_3, відповідно до довідки Комунальної установи "ЦПМСД №10" від 13.07.2018р., перебуває на "Д" обліку з 20.04.2018р. за діагнозом - свастика м'язів верхніх кінцівок (післяродова травма) (м'язова дистрофія). Будинок, в якому позивачка була зареєстрована та проживала у м.Луганську частково зруйнований, на підтвердження чого позивачкою надана фотофіксація будинку.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення УСЗН про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов'язує його протиправність та незаконність, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЗУ "Про охорону дитинства" з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та іншими законами України.

Статтею 3 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" визначені види державної допомоги сім'ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Відповідно до ст.10 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно ч.7 ст.11 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751, також встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Отже, вищенаведена норма діючого законодавства визначає, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 пропущено строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 з об'єктивних причин не мала змоги звернутися до УЗСН із відповідною заявою, оскільки всупереч своїй волі змушена була змінювати місце проживання внаслідок проведення антитерористичної операції.

Апеляційний суд вважає, що фактично ОСОБА_2 заявила позовні вимоги в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Приписами ч.7 ст.7 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995р.), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, судова колегія зазначає, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. У цьому випадку, неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018р. у справі № 591/610/16-а та від 2 жовтня 2018р. у справі № 495/3711/17.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв