Справа № 592/2046/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р.Справа № 592/2046/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Хитров Б.В., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, повний текст складено 11.03.19 року по справі № 592/2046/19

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Сумській області, в якому просить скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька І.О. № 010793 від 28.01.2019 р., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.153 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі 255,00 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення № 010793 від 28.01.2019 р. винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходьком І.О. про накладання штрафу в сумі 255 грн. на користь держави за правопорушення передбачене ст.153 КУпАП України відносно ОСОБА_1.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька І.О. № 010793 від 28.01.2019 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.153 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач 03.12.2018 р. самовільно (без спеціального дозволу) здійснив обрізку 2 (двох) скелетних гілок на сиро ростущому дереві породи «дуб» (обхват па пні 160,0 см діаметр на пні 50,9 см), чим пошкодив його до ступеня неприпинення росту, чим порушив ст.28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», Постанову КМУ №1045 від 01.08.2006 р.

Не погодившись із прийнятим рішенням суб'єкта владних повноважень про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про неподання відповідачем належних і допустимих доказів на спростування позову та зазначених обставин, на підтвердження правомірності своїх дій, у тому числі щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 153 КУпАП знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об'єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка.

Тобто, ст. 153 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за знищення або пошкодження лише зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення в населених пунктах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Колегія суддів зазначає, що належних доказів знищення або пошкодження позивачем зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення відповідачем не надано. Сам факт правопорушення вчиненого ОСОБА_1 не зафіксовано, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Крім того, доводи відповідача про порушення позивачем вимог ст. 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» не мають правового значення для кваліфікації дій позивача, оскільки зазначені приписи регулюють правовідносини з охорони та збереження зелених насаджень саме у містах та інших населених пунктах і утримання їх у здоровому впорядкованому стані, створення та формування високодекоративних, стійких до несприятливих умов навколишнього природного середовища насаджень.

Відповідно до вимог ст.90, 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі.

Так, згідно ст. 105 Земельного Кодексу України, у випадку якщо корені і гілки дерев проникають з однієї земельної ділянки на іншу, власник або землекористувач земельної ділянки має повне право самостійно відрізати корені дерев, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки, тобто використання огороду за цільовим призначенням.

Тобто, виходячи з вимог ст.105 Земельного Кодексу, власник земельної ділянки наділений правом відрізати корені та гілки цих дерев, які заважають росту насаджень на приватній земельній ділянці.

Якщо межова споруда створена за рахунок та власними силами однієї із сторін, то в силу ст. 331 ЦК України, така споруда буде належати особисто на праві власності особі, яка його створила, та не може спільно використовуватися сусідами на підставі коментованої статті 108 Земельного Кодексу України.

Змістивши огорожу в сторону своєї земельної ділянки, позивач не був позбавлений: права, згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» видалити зелене насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, оскільки це питання вирішується власником земельної ділянки.

Право на власність земельної ділянки позивача підтверджується діючою, станом на 03.02.2019 року, публічною кадастровою картою України за номером :00:015:0084.

Стаття 109 Земельного кодексу України передбачає використання дерев, які стоять на межі земельних ділянок та визначає, що дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу, щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігання безпідставного притягнення такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано докази, які б підтверджували правомірність винесення ним постанови по справі про адміністративне правопорушення вчинене позивачем 03.12.2018 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька І.О. № 010793 від 28.01.2019 р., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.153 КУпАП, із закриттям провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2019 року по справі № 592/2046/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова