Справа № 400/390/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.

№ 400/390/19

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон", пр. Героїв Сталінграду, 113/1, м. Миколаїв, 54025

до відповідача:

Миколаївської митниці ДФС, вул. Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017

про:

визнання протиправним та скасування рішення від 05.02.2019 № UA504000/2019/000096/2 та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг - Дон", звернувся до адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05.02.2019 № UA504000/2019/000096/2 та зобов’язання скласти висновок про повернення надмірно сплаченого податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позов необхідно задовольнити, оскільки позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару, надано відповідачу всі необхідні документи та додаткові документи, які у нього були в наявності. Відповідачем не враховано при визначені митної вартості товарів, що числові значення складових митної вартості товарів, підтверджуються Специфікацією від 30.01.2019 № 11 до контракту А3225/УКР від 26.12.2017, розрахунком від 30.01.2019 № 2930 та довідкою про транспортні витрати від 01.02.2019 № 01.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки за результатами розгляду наданих позивачем документів, встановлено, що подані документи до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (витрат на страхування та транспортно - експедиційні витрати).

09.04.2019 від сторін надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

26.12.2017 між позивачем та ТОВ "АквілонАвто" (далі - Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт А3225/УКР (далі - Контракт) відповідно до якого з урахуванням Специфікації від 30.01.2019 № 11 продавцем здійснювалась поставка товару - запасні частини до техніки на суму 44 987,21 доларів США.

Пунктом 3.1 контракту передбачено, що постачальник поставляє покупцю Товар на умовах FCA - Республіка Білорусь, м. Мінськ при цьому згідно Додаткової угоди від 25.04.2018 № 1 до Контракту "п. 5.4. Порядок оплати: Оплата 100 % на протязі 45 календарних днів з дати відвантаження товару".

04.02.2019 з метою розмитнення Товару, що прибув на митну територію України, позивачем подано електронну митну декларацію № UA504170/2019/001686 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення Товару - запасні частини до техніки на суму 44 987,21 доларів США. Для підтвердження митної вартості Товару було надано: контракт А3225/УКР від 26.12.2017, Специфікація №11 від 30.01.2019, рахунок № 2930 від 30.01.2019, довідка про транспортні витрати ТОВ "Техноторг - Авто" № 01 від 01.02.2019. Митна вартість товару у митній декларації заявлена за основним методом оцінки - за ціною контракту.

05.02.2019 Миколаївська митниця ДФС своїм листом повідомила Позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Позивачем надано: комерційну пропозицію ТОВ "АквілонАвто» від 09.01.2019, копію митної декларації країни відправлення № 06641/310119/0008395 від 31.01.2019 та лист ТОВ «Техноторг-Дон» від 04.02.2019 щодо відпускних цін на товар.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 05.02.2019 № UA504000/2019/000096/2, яким визначив митну вартість задекларованого Позивачем товару № 33, 46, 47, 49, 82, 87, 89, 92, 97, 99, 104 за загальною ціною 6 764,72 доларів США відповідно на підставі другорядного методу визначення митної вартості - резервний метод згідно з митними деклараціями товар № 33 - 3,31 $/кг МД № UA504170/2018/8625 від 08.10.2018, товар № 46 - 7,15 $/кг МД UA807200/2018/6958 від 07.11.2018, товар № 47 - 8,1 $/кг МД UA504170/2018/9773 від 2.11.2018, товар № 49 - 8,1 $/кг МД UA504170/2018/9773 від 12.11.2018, товар № 82 - 6.16 $/кг МД UA500010/2019/2413 від 04.02.2019, товар № 87, 89 - 4,52 $/кг МД UA500040/2019/1283 від 30.01.2019, товар № 92 - 5,02 $/кг МД UA500040/2018/11540 від 09.11.2018, товар № 97 - 6,2 $/кг МД UA807200/2018/7403 від 22.11.2018, товар № 99 - 7.16 $/кг МД UA807200/2018/8186 від 29.12.2018, товар № 104 - 5,02 $/кг МД UA110190/2018/512495 від 26.12.2018.

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем, зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у в'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на страхування та транспортно-експедиційні витрати, а саме: відсутня документальна інформація щодо витрат, зазначених у пункті 4.1.7 договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 19.01.20019 № б/н; відсутня документальна інформація щодо вартості послуг, зазначених у п. 4.2.3. та п. 4.2.4 договору на транспортно - експедиційне обслуговування від 19.01.20019 № б/н); довідка про транспортні витрати від 01.02.2019 № 01 засвідчена директором, відмінним від директора, зазначеному у договорі на транспортно-експедиційне обслуговування від 19.01.20019 № б/н, декларантом не надано в повному обсязі витребувані митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості.

На підставі вищезазначеного, позивач з метою випуску Товару, що декларувався у вільний обіг, 05.02.2019 подав до митного оформлення електронну митну декларацію № UA504170/2019/001808 за якою сплатив митні платежі згідно з митною вартістю визначеної митним органом.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.

Позивач та його контрагент встановили у контракті, що ціна договору зазначається у специфікаціях.

Відповідно до ст. ст. 189,190 Господарського Кодексу ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Таким чином суб’єкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору.

Аналіз норм Митного Кодексу України дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов’язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Позивач надав митниці всі документи, які були у нього в наявності. Розбіжностей у документах, наданих позивачем для митного оформлення, щодо вартості товарів немає. Надані позивачем документи також не містять ознак підробки, тому правових підстав для коригування митної вартості у відповідача немає. Тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05.02.2019 № UA504000/2019/000096/2 належить задовольнити.

Позовні вимоги в частині зобов’язання Миколаївської митці ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області про повернення ТОВ “Техноторг - Дон” надмірно сплаченого мита в сумі 6 206,34 грн. та податку на додану вартість в сумі 17 716,49 грн. за митною декларацією № UA504170/2019/001808 від 05.02.2019 шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ "Техноторг-Дон" № 6 АТ "Мегабанк", МФО 361629 належить задовольнити з огляду на таке:

В результаті прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів позивачем надміру сплачено податок на додану вартість в сумі 17 716,49 та ввезене мито в сумі 6 206,34 грн. за митною декларацією № UA504170/2019/001808 від 05.02.2019.

Відповідно до ст.301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

В постанові Верховного Суду України від 12.04.2016, у справі № 813/7851/13-а, зазначено, що: “Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів.

Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у ст. 301 МК України, ст. 43 ПК України та ст. 45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Відповідно до пункту 43.5 ст. 43 ПК України та розділу ІІІ Порядку повернення, положення яких перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тому у цьому випадку вимога позивача зобов'язати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення”.

У зв'язку з цим, Верховний Суд України дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права є зобов'язання митний орган надати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів до казначейської служби.

Частиною 5 ст.242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" ( пр. Героїв Сталінграду, 113/1, м. Миколаїв, 54025 ідентифікаційний код 31764816) до Миколаївської митниці ДФС ( вул. Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017 ідентифікаційний код 39536431) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 05.02.2019 № UA504000/2019/000096/2.

3. Зобов’язати Миколаївську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю “Техноторг - Дон” надмірно сплаченого мита в сумі 6 206,34 грн. (шість тисяч двісті шість гривень 34 коп.) та податку на додану вартість в сумі 17 716,49 грн. (сімнадцять тисяч сімсот шістнадцять гривень 49 коп.) за митною декларацією № UA504170/2019/001808 від 05.02.2019 шляхом перерахування коштів з Державного бюджету України на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" № 6 АТ "Мегабанк", МФО 361629.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС ( вул. Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017 ідентифікаційний код 39536431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" ( пр. Героїв Сталінграду, 113/1, м. Миколаїв, 54025 ідентифікаційний код 31764816) судовий збір у сумі 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні), сплачений платіжним дорученням № 1691 від 12.02.2019.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду – 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження – 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко