Справа № 357/2839/19
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2839/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. , розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП НП Ярмоли Євгена Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 01.03.2019 року інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції ГУНП в Київській області рядовим поліції Ярмолою Є.І. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.3 КУпАП України /серії ЕАБ № 954154/, якою на позивача накладено штраф в розмірі 510 грн., за керування транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 104 км/год. перевищивши дозволену швидкість на 54 км/год., чим порушено п.12 ПДР. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив інспектор при складанні постанови та просив суд скасувати зазначену постанову, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у встановлений судом строк, не подав відзив на позовну заяву, а тому суд керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Суд, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.03.2019 року інспектором роти №1 батальйону №1 патрульної поліції ГУНП в Київській області рядовим поліції Ярмолою Є.І., було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАБ № 954154, відповідно до якої гр. ОСОБА_3 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 510 грн.(а.с.5).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 01.03.2019р. о 09 год.40 хв. на 57 км. автодороги з індексом М-05 Київ-Одеса, керував транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 104 км/год., перевищивши дозволену швидкість на 54 км/год., чим порушив п.12 ПДР.

Також, зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що швидкість вимірювалася спец приладом TruСАМ Т0000789.

Позивач заперечує факт порушення, зазначаючи, що на продемонстрованому інспектором поліції фото автомобіля не вбачається зображення особи водія, а тому є сумнівним встановлення особи правопорушника та безпідставно притягнено позивача до адмінвідповідальності. Інспектором поліції не було встановлено факт вини конкретної особи, тобто ОСОБА_3 Також, позивач вказує про відсутність назви населеного пункту де було вчинено порушення, не надано доказів вчинення правопорушення, не роз'яснено позивачу права та обов'язки, не надано позивачу часу скористатися правом на подачу клопотань, доказів, отримання правової допомоги. Інспектор поліції розглянув справу на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням відповідного органу, не склав протокол про адміністративне правопорушення, а тому позивач просив скасувати вказану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Слід зазначити, що відповідач, в особі інспектора патрульної поліції в Київській області Ярмола Є.І., здійснюючи патрулювання визначеної території на а/д Київ-Одеса, 57 км, безпосередньо став свідком вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, що виразилось у перевищенні встановленого обмеження швидкості руху в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту», більш ніж на 50 км/год.

Відомо, що приладом TruCAM перевіряють швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості TruCam сягає 1,2 км.

Крім того, поліція оприлюднила у соцмережах повний список місць, де поліцейські з жовтня 2018 року застосовуватимуть нові прилади TruCAM. Серед даного переліку є автодорога з індексним номером М-05, Київ-Одеса, з 17 по 143 км, що обслуговує управління Київської області.

Частина 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

Тобто, покази приладу TruCamТ0000789 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Наразі, при розгляді даного позову, позивач просить суд взяти до уваги, як доказ власні його заперечення своєї вини у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Обставини вчинення правопорушення, викладені у винесеній відповідачем постанові серії ЕАБ № 954154 від 01.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспекторами поліції, фактично, відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, ч.ч. 1,2,3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 01.03.2019 року вимог п. 12 ПДР, що виразилось у порушенні правил руху шляхом перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54 км/год, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, було розглянуто Управлінням патрульної поліції в Київській області, в особі, інспектора патрульної поліції Ярмоли Є.І., на місці вчинення правопорушення.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адмінвідповідальності. Відсутність роз'яснень інспектором ОСОБА_3. його прав та обов'язків, позивач доводить своїми ж поясненнями. Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що інспектор пояснив позивачу підставу зупинки, показав фіксацію швидкості на приладі TruCamТ0000789, а також пояснив, що інспектор уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Оцінивши докази по справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, враховуючи пояснення ОСОБА_3, відповідач постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 територіальні органи Міністерства внутрішніх справ ліквідовано як юридичні особи публічного права. Законом або будь-яким іншим актом законодавства не передбачено правонаступництво Національної поліції України від міліції та органів внутрішніх справ відповідно.

Отже, виходячи з положень рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), а не Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, позовні вимоги не підлягають задоволенню

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ч.3 ст.122, ст.ст. 251,252, 258,276, 280, 283, 286 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78,159,242-246,250,286, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 батальйону№1 патрульної поліції ГУНП в Київській області рядового поліції Ярмола Євгена Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяО. Я. Ярмола