Справа № 1440/2008/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р. № 1440/2008/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект", пр. Богоявленський, 42-А, м. Миколаїв, 54018
до відповідача:Офісу великих платників податків ДФС, вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ 119, 04119
про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.07.2018 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3,

Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (надалі ОСОБА_1 або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати прийняте 18.07.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі Офіс або відповідач) податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 144 280 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 36 060 грн.;

визнати протиправним та скасувати прийняте 18.07.2018 Офісом податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на 855 774 грн.;

визнати протиправним та скасувати прийняте 18.07.2018 Офісом податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на 6 808 212 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказало на недоведеність висновків відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства, та, відповідно, на протиправність податкових повідомлень-рішень

У відзиві на позовну заяву (т. спр. 4, арк. 137-139) Офіс, з посиланням на результати проведеної перевірки, зазначив про непідтвердження первинного постачання товару, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність реальних господарських операцій та, відповідно, про безпідставність декларування ОСОБА_1 податкового кредиту з податку на додану вартість (ПДВ) й відображення витрат.

Позивач подав відповідь на відзив (т. спр. 6, арк. 207-213), відповідач заперечення (т. спр. 6, арк. 222-223).

ОСОБА_1 подало письмові пояснення (т. спр. 6, арк. 226-231), в яких, зокрема, надало детальну (з посиланням на первинні документи, що досліджувалися посадовими особами Офісу в ході перевірки) інформацію щодо придбання та використання товарів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги адміністративного позову підтримав, представник Офісу просив у його задоволенні відмовити.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

З 29.03.2018 по 19.06.2018 посадові особи Офісу провели документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 «… з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Турботехснаб» … за період з 01.01.2015 … по 31.12.2015 … (по періодам відображення в Деклараціях з ПДВ та відображенні при формуванні показників фінансової звітності за відповідні податкові періоди, які є підставою для відображення у декларації з податку на прибуток за відповідний податковий період) …», результати якої оформили актом від 25.06.2018 № 1908/28-10-41-01/31821381 (надалі Акт, т. спр. 1, арк. 19-82).

За результатами розгляду заперечень ОСОБА_1 до Акта (від 06.07.2018 № 05/1-4782, надалі ОСОБА_2, т. спр. 1, арк. 83-89) Офіс листом від 16.07.2018 № 43262/28-10-41-01-12 (т. спр. 1, арк. 90-93) повідомив позивача про внесення змін до тексту Акта.

Так, з урахуванням вказаних змін, відповідно до Акта, перевіркою встановлено порушення:

підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 200 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобовязання» (надалі Положення 11 «Зобовязання»), що призвело до завищення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток (рядок 04 Податкової декларації з податок на прибуток підприємств) на суму 6 808 212 грн.;

підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту та відємного значення з ПДВ на 1 134 702 грн.;

пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на 142 280 грн.;

пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми відємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2015 року на 855 774 грн.

На підставі висновків Акта, з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, відповідач 18.07.2018 прийняв податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_3 про зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 6 802 212 грн. (надалі Рішення 1, т. спр. 1, арк. 98-99);

№ НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованої у червні та липні 2015 року на рахунок платника податку у банку, на 144 280 грн. та застосування, на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, штрафних санкцій в сумі 36 070 грн. (надалі Рішення 2, т. спр. 1, арк. 94-95);

№ НОМЕР_2 про зменшення розміру відємного значення суми ПДВ, задекларованої у грудні 2015 року, на 855 774 грн. (надалі Рішення 3, т. спр. 1, арк. 96-97).

На думку відповідача, позивач безпідставно відобразив у бухгалтерській та податковій звітності вартість придбаних у ТОВ «Турботехснаб» товарів і відповідну суму податкового кредиту з ПДВ, оскільки «… в результаті опрацювання наданих до перевірки документів, матеріалів податкової інформації та інформації, що міститься в інформаційних базах ДФС, вбачається нереальність здійснення операцій, тобто формування активу за рахунок надходження товарів (запасів) з джерела невідомого походження від контрагента-постачальника, з легалізацією використання його документів по господарських відносинах з ТОВ «Турботехснаб» …» (стор. 5 Акта), «… підприємством здійснено формування активу за рахунок надходження товарів (запасів) з джерела невідомого походження, з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагента», що фактично не міг і не здійснював постачання з оплатою на користь такого «контрагента» …» (стор. 8 Акта), «… первинні документи … не мають юридичної сили первинних документів у звязку із зазначенням у них господарських операцій з постачання товарів невідомого походження …» (стор. 9 Акта), «… проведеною перевіркою наданих ДП «НВКГ «Зоря-Машпроект» документів та опрацьованих фактів по ТОВ «Турботехснаб» … встановлено, що господарські операції … не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна. які економічно необхідні для здійснення такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних та достатніх умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів і транспортних засобів …» (стор. 40 Акта). Також відповідач вказав на ненадання під час перевірки товарно-транспортних накладних, подорожніх листів та інших документів, що підтверджують транспортування товару, та сертифікатів якості товарів (стор. 18 та 20 Акта відповідно).

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Підпункти 14.1.36 та 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є нормами-дефініціями, тому не могли бути порушені позивачем.

Посилання в Акті та у Рішенні 1 на порушення ОСОБА_1 пункту 5 Положення 11 «Зобовязання» є незрозумілим. Відповідно до цієї норми, зобовязання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобовязання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду. Відомостей про те, що ОСОБА_1 відобразило в бухгалтерському обліку вартість придбаних у ТОВ «Турботехснаб» товарів як зобовязання, Акт не містить.

Відповідно до пункту 2 розділу І затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами» (надалі Порядок), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 2 пункту 4 розділу ІІІ Порядку встановлено, зокрема, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

В порушення вказаних вимог, в Акті взагалі відсутня інформація про те, яким чином ОСОБА_1 відобразило у податковому та бухгалтерському обліку результати придбання товарів у ТОВ «Турботехснаб».

Викладені на стор. 9 Акта доводи про те, що суму 6 802 212 грн. позивач мав відобразити у складі доходів (Дт 718 «Дохід від безоплатно одержаних оборотних активів») суд відхилив. По-перше, ці доводи не відповідають висновку, викладеному на стор. Акта (другий абзац): «… перевіркою повноти визначення задекларованих … показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку 2015 року не встановлено їх заниження або завищення по взаєморозрахункам з ТОВ «Турботехснаб» … за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року …». По-друге, відповідач не зазначив у висновках Акта та у Рішенні 1 про порушення ОСОБА_1 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід».

Крім того, в інформативних додатках 4 «Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2) платника податків … за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року з відповідним їх відображенням в податковій звітності податку на прибуток підприємств за 2015 рік» та 6 «Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході перевірки сум податку на прибуток платника податків … за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року з відповідним їх відображенням в податковій звітності податку на прибуток підприємств за 2015 рік» (т. спр. 1, арк. 68 та 70 відповідно) відсутні відомості про виявлені розбіжності в сумі 6 802 212 грн. як в частині доходів, так і в частині витрат.

Відповідно до чинної у 2015 році редакції підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Інформації про те, в чому полягає порушення ОСОБА_1 цієї норми Податкового кодексу, Акт не містить.

Частинами першою та другою пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до викладеного в Акті (стор. 5) та у не спростованих відповідачем ОСОБА_2, ОСОБА_1, на підтвердження даних бухгалтерського та податкового обліку надало посадовим особам Офісу «… копії документів у кількості 1588 аркушів (оборотно-сальдові відомості … договори поставки, видаткові накладні, картки складського обліку, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури, рахунки на оплату, тощо), які підтверджують господарські відносини та придбання продукції у ТОВ «Турботехснаб» … за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 …».

Інформація про наявність первинних документів зазначена на стор. 17, 20 Акта та в інформативних додатках 10-1 та 10-2 (т. спр. 1, арк. 74 та 75 відповідно).

Актом не встановлено неправильне відображення змісту первинних документів у бухгалтерському та податковому обліку.

Доводи про відсутність товарно-транспортних накладних та сертифікатів якості як свідчення порушення позивачем пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України суд відхилив. Актом не встановлено, що позивач декларував витрати, повязані з наданням йому послуг з перевезення товарів та формував податковий кредит з урахуванням ПДВ, що був ним сплачений у складі вартості таких послуг. Отже, товарно-транспортні накладні не є первинними документами, що фіксують факт здійснення господарської операції з придбання товарів. Не є первинними документами і сертифікати якості, про ненадання яких вказано в Акті.

За таких обставин, суд визнав, що ОСОБА_1 в ході перевірки підтвердило показники бухгалтерського та податкового обліку, проте відповідач, на думку суду, їх не спростував.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням цього суд відхилив докази, про існування яких не зазначено в Акті.

Податковим кодексом України не визначено поняття «нереальна господарська операція». Відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації, необхідної у звязку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних субєктів господарювання щодо такого платника податків. Під час зустрічної звірки здійснюється співставлення даних, отриманих від платників податків та інших субєктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для зясування повноти їх відображення в обліку платника податків.

Виходячи з цього, належними та допустимими доказами для висновку Офісу про нездійснення господарських операцій, мали би бути відповідні довідки за результатами зустрічних звірок.

Проте, інформації про проведення таких звірок Акт не містить. Так, на стор. 36 Акта вказано, що відповідач використав отримані від «… ГУ ДФС у Миколаївській області Заводському районі м. Миколаєва ДФС у Миколаївській області результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Турботехснаб» () за травень 2015 року від 09.10.2015 №2548/7/14-04-22-04-11 …». Ця інформація була складена «… у звязку з неможливістю проведення зустрічної звірки ТОВ «Турботехснаб» …».

До відзиву на позовну заяву Офіс додав складену 13.05.2015 Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області довідку № 72/14-04-22-04/38470239 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ТУРБОТЕХСНАБ» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ДП НВКГ «ЗОРЯ» - «МАШПРОЕКТ» (код за ) їх реальності та повноти відображення в обліку за січень 2015 року» (надалі Довідка, т. спр. 4, арк. 142-147). Згідно з висновком Довідки: «… звіркою ТОВ «ТУРБОТЕХСНАБ», згідно наданих до звірки документів, встановлено відображення в податковому обліку операцій із ДП НВКГ «ЗОРЯ-МАШПРОЕКТ» за січень 2015 року. Звіркою ТОВ «ТУРБОТЕХСНАБ», документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ДП НВКГ «ЗОРЯ-МАШПРОЕКТ» у січні 2015 року на загальну суму 171048,00 грн., у тому числі ПДВ 28 508,00 грн. …».

Суд відхилив цей доказ. По-перше, він не був покладений в основу оскаржуваного рішення (посилання на Довідку в Акті відсутні). По-друге, суму ПДВ 28 508 грн. (січень 2015 року), відповідно до вимог статті 102 Податкового кодексу України, відповідач не врахував при прийнятті Рішення 2 та Рішення 3.

Податкова інформація про контрагентів постачальника позивача ТОВ «Турботехснаб» не є носієм доказової інформації щодо порушень вимог податкового законодавства, оскільки таким носієм, як вказано вище, може бути акт перевірки.

З урахуванням наведеного, суд встановив, що відповідач не довів факт завищення ОСОБА_1 суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток та, відповідно, законність Рішення 1.

Висновки про завищення податкового кредиту, які стали підставою для прийняття Рішення 2 та Рішення 3, відповідач також обґрунтував тим, що «… перевіркою не підтверджено господарські операції на адресу ДП «НВКГ «Зоря»-Машпроект» від ТОВ «Турботехснаб» … що свідчить про те, що за реалізацією товарів, робіт, послуг оформлювались лише окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій, наслідком чого, є отримання ДП «НВКГ «Зоря-Машпроект» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ …» (стор. 42-43 Акта).

З підстав, що викладені вище, суд визнав недоведеними висновки Офісу.

Суд зазначив, що визнання нереальності (недійсності) господарської операції, відповідно до статті 191 Податкового кодексу України, не є функцією контролюючого органу. Якщо у відповідача були підстави для подібного висновку, він мав скористатися наданим йому підпунктом 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України правом звернення до суду з позовом про визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, повязаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

На підставі наведеного суд встановив, що відповідач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт порушення позивачем вимог податкового законодавства, що свідчить про відсутність підстав для прийняття Рішень.

Судовий збір розподіляється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 12, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект" (пр. Богоявленський, 42-А, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 31821381) до Офісу великих платників податків ДФС (вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ 119, 04119, ідентифікаційний код 39440996) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати прийняте 18.07.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1.

3. Визнати протиправним та скасувати прийняте 18.07.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2.

4. Визнати протиправним та скасувати прийняте 18.07.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ 119, 04119, ідентифікаційний код 39440996) на користь Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект" (пр. Богоявленський, 42-А, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 31821381) судовий збір в сумі 117 664,53 грн., що був сплачений платіжними дорученнями від 09.08.2018 № 6372, № 6373, № 6374.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна