Справа № 540/2156/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2156/18
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: П'ятіної В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018р. ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" звернулося в суд із позовом до ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі, в якому із урахуванням неодноразових уточнень своїх вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення:

- за № від 24.07.2018р., яким у декларації за березень 2018р. встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 86 316грн.;

- за № від 11.10.2018р., яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 340 520грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 85 130грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в період з 29.05.2018р. по 22.06.2018р. посадовими особами ГУ ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2015р. по 31.03.2018р., валютного законодавства за період з 1.01.2015р. по 31.03.2018р., з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 1.01.2015р. по 31.03.2018р., за результатами якої 2.07.2018р. складено Акт перевірки за №121/21-22-14-01/35788406, у висновках якого встановлено низку порушень вимог діючого законодавства України.

На підставі встановлених порушень податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення по податку на додану вартість за № від 24.07.2018р. (форма В4) про зменшення від'ємного значення з ПДВ на суму 86 316грн. за березень 2018р. та за № від 24.07.2018р. (форма Р) про донарахування грошового зобов'язання з ПДВ на суму 397 260грн. та за штрафними санкціями 99 315грн., що повинні сплачуватись до бюджету.

ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" не погодившись прийнятими ППР оскаржило їх в адміністративному порядку до ДФС України.

За результатами розгляду вказаної скарги ДФС України 8.10.2018р. прийнято рішення за №32750/6/99-99-11-01-01-25, яким частково скасовано висновок по акту перевірки, а саме встановлене порушення: про неправомірне включення до складу податкового кредиту суми ПДВ по операції з ТОВ «Укрсільгоспмаш» (код 35964153) у зв'язку з відсутністю факту придбання послуг правового характеру в травні 2015р. на загальну суму 56 740грн.. Інші встановлені порушення по ПДВ ДФС України залишено без змін.

На підставі рішення ДФС України 11.10.2018р. податковим органом прийнято нове податкове повідомлення-рішення по податку на додану вартість за № (форма Р) про донарахування грошового зобов'язання з ПДВ на суму 340 520грн. та за штрафними санкціями 85 130грн., що повинні сплачуватись до бюджету.

Податкове повідомлення-рішення за № (форма В4) від 24.07.2018р. про зменшення від'ємного значення з ПДВ на суму 86 316грн. за березень 2018р. ДФС залишено без змін.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями товариство звернулось в суд із відповідним позовом.

Посилаючись на вказані обставини просила позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24.07.2018р. № про визначення ТОВ "Херсонський машинобудівний завод" суми завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за березень 2018р. за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 86 316грн..

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.10.2018р. № про збільшення ТОВ "Херсонський машинобудівний завод" суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 425 650грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі на користь ТОВ "Херсонський машинобудівний завод" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7 679,49грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ДФС приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення не надало належну оцінку наданим первинним документам податкового та бухгалтерського обліку, а тому діяло з порушенням норм податкового законодавства України, чим порушило права товариства.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 29.05.2018р. по 22.06.2018р. посадовими особами ГУ ДФС у Херсонської області, АР Крим та м.Севастополі проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.01.2015р. по 31.03.2018р., валютного законодавства за період з 1.01.2015р. по 31.03.2018р., з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 1.01.2015р. по 31.03.2018р., за результатами якої 2.07.2018р. складено Акт перевірки за №121/21-22-14- 01/35788406, у висновках якого встановлено порушення:

- п.44.1. ст.44, пп.134.1.1. п.134.1. ст.134, пп.140.5.9 п.140.5 ст.140 ПК України, ст.4, ч.1, ч.2, ч.3 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. за №996-ХІУ, п.6, п.18 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №318 від 31.12.1999р., п.18 П(С)БО 7 «Податок на прибуток», затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №353 від 28.12.2000р., п.3.23 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Міністерства фінансів України за №433 від 28.03.2013р., в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті всього на суму 140 933грн., у тому числі: за 2015р. на суму 51 066грн.; за 2016р. на суму 22 518грн.; за 2017р. на суму 25 293грн.; за І квартал 2018р. на суму 43 056грн.;

- пп. "б" п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201, п.189.9 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 397 260грн., в т.ч. по періодам: за липень 2015р. на суму 56 740грн.; за грудень 2015р. на суму 113 942грн.; за червень 2016р. на суму 23 520грн.; за лютий 2018р. на суму 203 058грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) за березень 2018р. на загальну суму 86 316грн.;

- п.46.1 ст.46, пп.266.1.1 п.266.1, пп.266.2.1, п.266.2, пп.266.3.1, пп.266.3.3, п.266.3., пп.266.5.1, п.266.5, пп.266.6.1, п.266.6, пп.266.7.5, п.266.7, пп.266.9.1 п.266.9 ст.266 ПК України, в результаті чого занижено податок на нерухоме майно, не надано декларації з податку на нерухоме майно всього на суму 10 718,77грн. у тому числі по періодам: за 2016р. на 3 050,9грн.; за 2017р. на 3 542,4грн.; за 2018р. на 4 122,47грн.;

- пп.163.1.1 п.163 ст.163, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1. ст.168 ПК України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платниками податку доходів за період, що перевірявся всього у сумі 23 009,4грн. у тому числі по періодах: за листопад 2017р. у сумі 23 009,4грн.;

- пп.163.1.1 п.163.1, ст.163, пп.164.2.17, п.164.2. ст.164, пп.168.1.1., п.168.1. ст.168, пп.1.2, пп.1.4, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого не визначено суму податкових зобов'язань з військового збору за період, що перевірявся, всього у сумі 1 917,45грн. у тому числі по періодах: за листопад 2017р. у сумі 1 917,45грн.;

- пп. "б" п.176.2 ст.176 ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку в результаті чого в частині оподаткування податку на доходи фізичних осіб та військового збору встановлено порушення пп. "б" п.176.2 ст.176, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України за №4 від 13.05.2015р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №111/26556 від 30.01.2015р. - у рядку «Військовий збір» Розділу II Податкового розрахунку не вірно відображено загальну суму нарахованого/виплаченого доходу та загальну суму утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 4 кв. 2017р..

- пп.141.4.4 п.141.4 ст.141 ПК України, в результаті чого не утримано податок з виплачених доходів нерезиденту із джерелом їх походження з України;

- п.46.1 ст.46, п.48.1 ст.48 та пп.49.18.2, п.49.18., ст.49, п.103.9 ст.103 ПК України, в результаті чого не подано до контролюючого органу додаток ПН «Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидента, яким отримано доходи із джерелом їх походження з України» за 2017р..

На підставі встановлених порушень, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення: по податку на додану вартість за № від 24.07.2018р. (форма В4) про зменшення від'ємного значення з ПДВ на суму 86 316грн. за березень 2018р. та за № від 24.07.2018р. (форма Р) про донарахування грошового зобов'язання з ПДВ на суму 397 260грн. та за штрафними санкціями 99 315грн., що повинні сплачуватись до бюджету.

ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» не погодилося з винесеними ППР та подало скаргу до ДФС України.

У жовтні 2018р. ДФС України прийнято рішення за №32750/6/99-99-11-01-01-25, яким частково скасовано висновок акту перевірки, а саме встановлене порушення: про неправомірне включення до складу податкового кредиту суми ПДВ по операції з ТОВ «Укрсільгоспмаш» (код 35964153) у зв'язку з відсутністю факту придбання послуг правового характеру в травні 2015р. на загальну суму 56 740грн.. Інші встановлені порушення по ПДВ ДФС України залишено без змін.

На підставі вказаного рішення, ДФС України прийнято нове ППР по податку на додану вартість за № (форма Р) від 11.10.2018р. про донарахування грошового зобов'язання з ПДВ на суму 340 520грн. та за штрафними санкціями 85 130грн., що повинні сплачуватись до бюджету.

Податкове повідомлення-рішення за № (форма В4) від 24.07.2018р. про зменшення від'ємного значення з ПДВ на суму 86 316грн. за березень 2018р. залишилось без змін.

Не погодившись із вказаними рішеннями, позивач звернувся в суд із відповідним позовом.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стало не оподаткування товариством ПДВ операцій із реалізації брухту чорних металів у 2016р. - 2017р. та не нарахування ПДВ на вартість ліквідованих основних засобів у грудні 2015р..

Перевіряючи правомірність та законність дій та рішень податкового органу, які позивач просить визнати протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» за №3609-VІ від 7.07.2011р., який набрав чинності з 6.08.2011р., підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» доповнено п.23 наступного змісту: «Тимчасово до 1.01.2014р. від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної під категорії УКТ ЗЕД 4401 ЗО 90 00). Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість».

ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.122014р. за №71-VIII, який набрав чинності з 1.01.2015р., продовжено до 1.01.2017р. дію режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість для операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів, визначеного п.23 підрозділу XX ПК України.

Приписами ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в України» за №1797-VIII від 21.12.2016р. пролонговано пільговий режим оподаткування податком на додану вартість до 1.01.2019р..

На виконання вказаних норм закону, КМУ прийнято постанову №15, якою затверджено перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, тимчасова до 1.01.2019р., звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що протягом періоду за який проводилась перевірка ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» були чинними норми ПК України, згідно з якими операції з постачання, брухту чорних і кольорових металів, перелік яких затверджується КМУ, звільнялись від оподаткування податком на додану вартість.

Приписами п.п. "б" п.198.5 ст.198 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами / послугами, необоротними активами, придбаними / виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015р., - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст.197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп.197.1.28 п.197.1 ст.197 цього Кодексу та операцій, передбачених п.197.11 ст.197 цього Кодексу).

Судова колегія зазначає, що зазначена норма права передбачає, що загальна сума податкового кредиту підлягає коригуванню (зменшенню) у разі, якщо товар, за операцією з придбання якого був задекларований податковий кредит, у подальшому використовується в операціях, звільнених від оподаткування.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» декларувало податковий кредит за операціями з придбання сировини (металопрокату), яка використовувалася для виготовлення продукції. По завершенню виробничого циклу товариство здійснювало продаж готової продукції, а також відходів виробництва - металобрухту.

Крім того, основним видом діяльності ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» є вироблення машин та устаткування для сільського та лісового господарства.

Технологічний процес виготовлення продукції неможливий без одержання відходів у вигляді металобрухту, який товариством у відповідності до п.23 підрозділу XX ПК України мало право і поставляло без нарахування ПДВ.

Положеннями ст.1 ЗУ «Про металобрухт» визначено, що металобрухт - це непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зношування і містять у собі чорні або кольорові метали або їхні сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їхніх сплавів.

Як вбачається із матеріалів справи, продаж відходів виробництва у вигляді металобрухту здійснювалось ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» на підставі таких договорів:

- поставки №24/04/17-4723 від 24.04.2017р. укладеного з ТОВ «УКР-МЕТ АЛЬЯНС», відповідно до якого позивач продав відходи та брухт чорних металів, що підтверджується специфікаціями №4 від 18.12.2017р., №3 від 30.10.2017р., №4 від 2.11.2017р.;

- купівлі-продажу за №14/07/17/4842 від 14.07.2017р. укладеного з ПП «Херсон- Метал» відповідно до якого позивач продав лом сталевий/брухт та відходи чорних металів, що підтверджується специфікацією до договору №1 від 14.07.2017р.;

- поставки №17/03/2016-4050 від 17.03.2016р. укладеного з ТОВ «УКР-МЕТ АЛЬЯНС», відповідно до якого позивач продав відходи та брухт чорних металів, що підтверджується специфікацією №2 від 17.03.2016р.;

- купівлі-продажу №29/11/16-4513 від 29.11.2016р. укладеного з ПП «Херсон- Метал» відповідно до якого позивач продав лом сталевий/брухт та відходи чорних металів, що підтверджується специфікацією до договору №1 від 29.11.2016р.;

- купівлі-продажу №01/12/16-4525 від 1.12.2016р. укладеного з ПП «Херсон- Метал» відповідно до якого позивач продав лом сталевий та стружку сталеву, що підтверджується специфікацією до договору №1 від 1.12.2016р..

Фактичне оприбуткування металобрухту в бухгалтерському обліку та його подальше реалізація підтверджуються актом перевірки за №121/21-22-14- 01/35788406 від 2.07.2018р. (ст.19 акту перевірки).

Таким чином, ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» на підставі вищенаведених договорів здійснив продаж брухту металевого отриманого в процесі виробництва (переробки сировини), а не самої сировини або товару, виробленого під час переробки сировини.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані відходи власного виробництва не можуть бути кваліфіковані, як наведений в п.198.5 ст.198 ПК України товар, який був придбаний чи виготовлений позивачем і частково використовувався ним у неоподаткованих операціях.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що нормами ПК України встановлені особливості формування податкового кредиту за операціями з придбання товару, які частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні.

Так, у відповідності до п.199.1 ст.199 ПК України, у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Разом з тим, положеннями п.199.6 ст.199 ПК України передбачено, що правила цієї статті не застосовуються в разі, зокрема, постачання платником податку відходів і брухту чорних і кольорових металів, які утворилися в такого платника внаслідок переробки, обробки, плавлення товарів (сировини, матеріалів, заготовок тощо) на виробництві, будівництві, розібранні (демонтажу) ліквідованих основних фондів та інших подібних операцій.

Таким чином, у разі якщо придбані з ПДВ товари, платником податку частково використовуються в оподаткованих ПДВ операціях, а частково у звільнених від оподаткування ПДВ операціях з постачання відходів і брухту чорних і кольорових металів, які утворилися у такого платника податку внаслідок переробки, обробки, плавлення товарів (сировини, матеріалів, заготовок, тощо) на виробництві, то обов'язок щодо нарахування податкових зобов'язань з ПДВ та подання до контролюючого органу розрахунку частки використання товарів, необоротних активів в оподаткуваннях операціях за правилами визначеними ст.199 розділу V ПК України у такого платника податку відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що податковим органом невірно застосовано до даних правовідносин п.198.5 ст.198 ПК України, що призвело до необґрунтованого застосування до ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 312 984грн..

Що стосується правомірності нарахування податкових зобов'язань з ПДВ на ліквідовані основні виробничі засоби, апеляційний суд виходить з наступного.

У відповідності до п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку зокрема постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

Положеннями п.188.1. ст.188 ПК передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Умовою нарахування ПДВ за будь-якими операціями, включаючи додатково отримані кошти або матеріальні чи нематеріальні активи, є здійснення операції з постачання.

У відповідності до пп.14.1.191 ст.14 ПК України, постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Постачанням товарів також вважається ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника.

При цьому не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первіснім призначенням

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 30.03.2012р. між ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» (Орендар) та ТОВ «Укрсільгоспмаш» (Орендодавець) був укладений договір оренди основних засобів за №УСМ-02.04.12-02, у відповідності до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування Основні засоби згідно переліків (додаток №1 до договору). Пунктом 3.1 Договору сторони визначили що термін оренди складає 2 роки та 11 місяців, тобто до 27.02.2015р..

Листом від 28.11.2014р. ТОВ «Укрсільгоспмаш» відповідно до п.4.2. Договору оренди повідомило ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» про підвищення розміру орендної плати починаючи з 1.01.2015р..

Листом від 19.12.2014р. ТОВ «Укрсільгоспмаш», як Орендодавець (власник майна) звернулося до ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» з вимогою щодо дострокового повернення майна з оренди.

Листом від 29.12.2014р. ТОВ «Укрсільгоспмаш» повідомило ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» про дострокове розірвання Договору оренди у відповідності до п.4.3. Договору та вимагало повернути орендоване майно з оренди, і у випадку ігнорування зазначеної вимоги повідомило про звернення з позовною заявою до відповідного суду з покладенням на ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» усіх витрат та неустойок пов'язаних з неповерненням майна з оренди.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Імперативними нормами ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Таким чином, із врахуванням того, що ТОВ «Укрсільгоспмаш» (власник майна) надіслав на адресу ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» повідомлення про дострокове розірвання Договору оренди основних засобів та вимогу про повернення свого майна з оренди, а також ту обставину, що між підприємствами не було укладено угоди про припинення договору за взаємною згодою сторін, апеляційний суд вважає, що підписання акта про повернення орендованого майна неможливо кваліфікувати як ліквідація основних засобів за самостійним рішенням.

Відповідно до п.189.9 ст.189 ПК України, у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Апеляційний суд зазначає, що вказана норма не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що основні засоби вибули з володіння ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» без його згоди, оскільки зазначене вибуття основних засобів викликане вимогою орендодавця повернути їх з оренди, відтак донарахування податку на додану вартість є безпідставним.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод», оскільки ДФС приймаючи оскаржувані ППР діяло з порушенням податкового законодавства України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019р. - залишити без змін.

Стягнути із Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106.) судовий збір у розмірі 11 519,24грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 квітня 2019р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв