Справа № 320/7024/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року справа № 320/7024/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши в місті Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України в Київській області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ірпінського об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Ірпінського об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України в Київській області відносно нарахування та здійснення перерахування раніше призначеної основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- згідно ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ згідно ст. 50 зобов'язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області усунути порушення і провести з 28.08.2018 року по момент винесення рішення, перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи із розміру 75% мінімальної пенсії за віком з 23.08.2018 року згідно ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ;

- зобов'язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області усунути порушення і провести з 28.08.2018 року по момент винесення рішення, перерахунок та виплату недоотриманої суми державної пенсії, в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 49, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ;

- зобов'язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області встановити пенсію ОСОБА_1, як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою згідно ст. 49, ст. 50, ч. 4 ст. 54 виходячи з фактичного розмірі мінімальної пенсії за віком, а саме не менше 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС та відноситься до 1-ї категорії. Оскільки позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково, а з 23.08.2018 - друга група, то він користується правами та пільгами, передбаченими Законом України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач зазначає, що 26.11.2018 звернувся до Відповідача з письмовою заявою в якій просив перерахувати і виплатити йому пенсію та додаткову пенсію у відповідності до Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У грудні 2018 року відповідачем була надана відповідь позивачу за №599/П-03, якою відмовлено у перераханку пенсії, що на думку позивача порушує його Конституційні права та чинне законодавство, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини викладені в письмовому відзиві від 22.02.2019 та просив суд відмовити позивачу в задоволенні вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та є інвалідом II групи (посвідчення серії А № 145538, вкладки №661468 та довідки МСЕК № 1042492), захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС та перебуває на обліку в Ірпінському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, отримує пенсію по інвалідності від захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.

Позивач, вважаючи, що йому невірно нараховано пенсію, звернувся до відповідача з заявою про її перерахунок, на що отримав відмову, оформлену листом від 10.12.2018 № №599/П-03.

Із вказаної відмови слідує, що позивач перебуває на обліку в Ірпінському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області з 01.04.2007 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Оскільки, після перерахунку пенсії позивача її розмір істотно зменшиться, такий перерахунок є недоцільним.

Також, відповідач, заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, зазначив, що 19 червня 2011 року набрав чинності Закон України від 14.06.2011 №3149-VІ "Про внесення змін до Державного бюджету України на 2011 рік". Пунктом 7 частини першої зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011-2014 роках норми і положення статей 50, 51, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином, саме Законом було змінено можливість здійснювати виплати в розмірах більших ніж наявний фінансовий ресурс, а також делеговано Кабінету Міністрів України визначення порядку та розмірів виплат вищевказаним категоріям громадян.

Позивач, вважаючи відмову відповідача в здійсненні перерахунку його пенсії незаконною, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

У відповідності до ст. 14 Закону України № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ) - позивач віднесений до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, яка наступила внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, отриманого в зоні відчуження в 1986-1990 рр. в розмірі відшкодування фактичної шкоди здоровю, який визначається у відповідності з Законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії І, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, на підставі ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ позивач має право на призначення та отримання пенсії в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, новий мінімальний розмір пенсії по інвалідності, визначений Законом, залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України № 796-ХІІ.

Держава взяла на себе відповідальність за шкоду завдану громадянам та зобов'язалася відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що визначено в ст. 13 Закону України № 796-ХІІ.

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України № 796-ХІІ, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 50, 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Для здійснення такого перерахунку не вимагається подання будь-яких заяв про його здійснення.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ч. 2 ст. 19 Конституції України та законами України, тобто забезпечувати відповідні гарантії проти свавільного порушення прав, свобод та інтересів юридичних і фізичних осіб.

Отже, позивач має право на реалізацію гарантій їй наданих ст.ст. 19, 46 Конституції України та має право на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Згідно ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більм як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Стаття 46 Закону України 1058-ІУ від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначала, що нарахувані суми пенсій, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд звертає увагу на ч. 2 статті 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, вищевикладене є підставою для визнання дій відповідача щодо нарахування та здійснення перерахування раніше призначеної основної та додаткової пенсії позивачу у відповідності до ст.ст. 50, 54, 67 Закону № 796-ХІІ протиправними, а отже відповідач зобов'язаний зробити перерахунок та виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії та щомісячної додаткової пенсії за віком починаючи з 23.08.2018, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50, 54, 67 Закону № 796-ХІІ.

Разом з тим, вимога позивача про зобов'язання Ірнінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області встановити пенсію ОСОБА_1, як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою згідно ст. 49, ст. 50, ч. 4 ст. 54 виходячи з фактичного розміру мінімальної пенсії за віком, а саме не менше 8 мінімальних пенсій за віком, не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною, адже не було заяви про встановлення пенсії чи перерахунку.

За таких умов, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Ірпінського об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України в Київській області відносно нарахування та здійснення перерахування раніше призначеної основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області згідно ст. 50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ, усунути порушення і провести з 28.08.2018 року по момент винесення рішення, перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи із розміру 75% мінімальної пенсії за віком з 23.08.2018 року згідно ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ.

Зобов'язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області усунути порушення і провести з 28.08.2018 року по момент винесення рішення, перерахунок та виплату недоотриманої суми державної пенсії, в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 49, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.