Справа № 489/5869/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/5869/18
Головуючий в 1 інстанції: Румянцева Н.О.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 (далі інспектор) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.09.2018 року серії ЕАВ №611994, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Також позивач просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а саме відсутність субєктивної сторони, оскільки про несправне освітлення номерного знаку йому стало відомо лише після виявлення цього правопорушення інспектором патрульної поліції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходячи з доказів, наявних в матеріалах справи, вважав доведеною вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Так, суд зазначив, що із наданого диску з відеозаписом з нагрудної камери інспектора зафіксовано факт непрацюючого освітлення заднього номерного знаку, в результаті чого ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР). При цьому, вказане порушення ПДР не заперечувався і позивачем.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції вважав, що, при складанні спірної постанови, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстав для її скасування немає.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про порушення судом норм процесуального права, зокрема, про те, що відзив від відповідача не надходив, що свідчить, на думку апелянта, про визнання його позову. Крім того, як вважає апелянт, відзив, наданий представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який, у свою чергу, не є учасником справи, не повинен був братися до уваги.

Також продовжує наполягати на тому, що в його діях не було мети порушити ПДР, адже перед виїздом з місця паркування перевірив комплектність та справність транспортного засобу. При цьому зауважує, що знаходячись за кермом автомобіля, фізично неможливо контролювати стан освітлення заднього номерного знаку.

Ще одним доводом апеляції є порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, що виразилось у нерозясненні прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

На думку апелянта, все це свідчить на користь того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому спірна постанова має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає про безпідставність її доводів, а тому вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Апелянт надав суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У звязку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.

Встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини справи, свідчать про наступне.

20.09.2018 року, приблизно о 21:45 год., інспектором був зупинений транспортний засіб Volkswagen Caddy з державним номерним знаком ВЕ 9175 АН під керуванням водія ОСОБА_1

Причиною зупинки даного автомобіля було порушення водієм вимог пункту 2.9 «в» ПДР, а саме: керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (в темну пору доби).

При цьому, інспектором було повідомлено водія про підстави зупинки та порушення ним ПДР. Водій ОСОБА_1 повідомив інспектора, що перед початком руху перевірив освітлення заднього номерного знаку, який належним чином освітлювався. Також повідомив, що така несправність виникла під час руху, а тому проконтролювати стан освітлення заднього номерного знаку фізично можливості не було.

Це, зокрема, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора, який наявний в матеріалах справи (а.с.41).

Проте, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП, розяснивши позивачу права, передбачені статтею 268 КУпАП, інспектором було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №611994, якою накладено адміністративне стягнення у сумі 170 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про порушення позивачем вимог ч.6 ст.121 КУпАП, однак вважає, що суд не врахував певні обставини справи та не звернув уваги на малозначність вчиненого адміністративного правопорушення.

Так, за правилами ч.6 ст.121 вказаного Кодексу керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.9 «в» ПДР визначено імперативний припис заборони керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що інспектор мав надати даним обставинам оцінку та зясувати, зокрема, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи підлягає особа адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім цього, суд апеляційної інстанції бере до уваги помякшувальні обставини, зокрема, те, що ОСОБА_1 визнав правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП та не заперечував, що номерний знак дійсно був неосвітлений.

Також колегія суддів зазначає про відсутність будь-яких наслідків від скоєного правопорушення.

У звязку з цим, суд апеляційної інстанції вважає можливим обмежитись усним зауваженням та звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності, що передбачено статтею 22 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

- про накладення адміністративного стягнення;

- про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

- про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає можливим скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 20.09.2018 року серії ЕАВ №611994 і закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. При цьому, суд апеляційної інстанції звільняє ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежується усним зауваженням, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, колегія суддів вважає необхідним надати відповідь на аргументи апеляційної скарги, які зазначені апелянтом.

Так, апелянт вважає, що відзив не повинен був братися до уваги, оскільки наданий представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який, у свою чергу, не є учасником справи.

Колегія суддів не може погодитися з даним доводом апеляції, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 розд. I Положення «Про департамент патрульної поліції», затвердженого Наказом Національної поліції України 06 листопада 2015 року за №73 (далі Положення), Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції.

Департамент патрульної поліції та його підрозділи становлять єдину систему. Підрозділи Департаменту патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції (п.2 розд. 4 Положення).

Так, одним із територіальних підрозділів Департаменту патрульної поліції є Управління патрульної поліції в Миколаївській області.

Тому, відповідач є посадовою особою підрозділу Управління патрульної поліції в Миколаївській області, яке, у свою чергу, є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Враховуючи це, Департамент патрульної поліції мав право подати відповідний відзив, який правомірно було прийнято судом першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта щодо нерозяснення інспектором прав, передбачених статтею 268 КУпАП, оскільки відеозапис з нагрудної камери інспектора спростовує ці доводи та свідчить про те, що відповідні права були розясненні перед прийняттям спірної постанови про накладення стягнення.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, є всі підстави, відповідно до статті 317 КАС України, для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про судові витрати, оскільки ОСОБА_1 не сплачував судовий збір, ані при поданні позовної заяви, ані при поданні апеляційної скарги, так як звільнений від такої сплати на підставі статті 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення нове рішення про часткове задоволення позову.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.09.2018 року серії ЕАВ №611994, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко