Справа № 520/2505/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р. № 520/2505/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 160, оф. 10.23) до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (вул. Гольдбергівська, 15, м. Харків) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом, в інтересах ОСОБА_1, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, викладене в рішенні відповідача від 21.08.2018 та визнати бездіяльність Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо непризначення пенсії протиправною, зобовязати його вчинити певні дії призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.06.2017 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Відповідно до положень ст.ст.171, 263, 257 КАС України розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 08.09.2001 виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділенні посольства України в державі Ізраїль та має ізраїльське посвідчення особи № 322192451, видане органом МВС в м. Афула 15.10.2001 (а.с.36-37).

14.06.2017 ОСОБА_1, через уповноважену особу ОСОБА_3, звернулась до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою від 23.03.17 про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 16.06.2017 позивачці в призначенні пенсії було відмовлено, оскільки відповідно до пункту 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Договір між Україною та Ізраїлем в галузі пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, відсутній. Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 визнано, що положення пункту 2 ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не відповідають Конституції України.

22.12.2017 ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просила зобов'язати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.06.2017 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено (справа № 820/6532/17).

19 липня 2018 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулася до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 21.08.2018 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, посилаючись на те, що заявником не надано документів на підтвердження громадянства України, всі правові документи, а саме: заява, довіреність, апостиль видані на ОСОБА_1, а згідно паспорта громадянина України заявниця ОСОБА_4 (а.с.75).

Не погодившись із таким рішенням Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 8 зазначеного Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей. Право на отримання довічної пенсії та одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування мають застраховані особи і члени їхніх сімей та/або спадкоємці на умовах та в порядку, визначених цим Законом.

Особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, але добровільно сплачували страхові внески в порядку та розмірах, встановлених законом, до солідарної системи та/або накопичувальної системи пенсійного страхування, мають право на умовах, визначених цим Законом, на отримання пенсії і соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду та/або отримання довічної пенсії чи одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України

07.07.2014 № 13-1) особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна предявити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (п.2.22 Порядку).

До заяви про виплату пенсії у звязку з виїздом за кордон подається паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та довідка або інший документ про зняття з реєстрації місця проживання в Україні (п.2.25 Порядку).

Статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії було надано довіреність, лист Головного управління ДМС України в Харківській області № 03/3-6301.6.2-3420/63.3-18 від 23.02.2018, трудова книжка, диплом, копія листа ПФУ № 6841/с-11 від 15.06.2017 та постанови суду у справі № 820/6532/17 (а.с.71-73).

Документу, підтверджуючого громадянство України ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії надано не було, як і не надано вказаний документ до матеріалів справи, що є порушенням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846.

В матеріалах справи міститься копія закордонного паспорту на імя ОСОБА_4, строк дії якого закінчився 16.07.2011 (а.с.77).

Крім того, згідно відповіді Адміністрації Президента України від 09.02.2018 № 12-09/441, копії документів, які надані до запиту ОСОБА_2 від 06.02.2018 стосовно ОСОБА_4 містять інформацію щодо особи, персональні дані якої частково не співпадають з її даними (а.с.30).

За таких обставин, ОСОБА_1 при наданні необхідного пакету документів для призначення пенсії не було підтверджено належним чином громадянство України, що стало підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Однак, позивачем не виконано вимоги ч. 1 ст. 77 КАС України та не підтверджено належним чином обставини на яких гуртуються заявлені вимоги.

За правилам ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 263 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 160, оф. 10.23) до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (вул. Гольдбергівська, 15, м. Харків) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко