Справа № 318/2132/14-а(2а/318/97/2014)
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

16 квітня 2019 року

справа №318/2132/14-а(2а/318/97/2014)

адміністративне провадження №К/9901/53017/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача -Ханової Р.Ф.

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2014 року (суддя - Комишня Н.І.)

та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року (судді - Шлай А.В., Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.)

у справі №318/2132/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

третя особа - Енергодарська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Запорізькій області,

про визнання дій протиправними, зобов'язання утриматись від вчинення певних дій, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_2 (далі - позивач у справі) звернувся до суду з позовом до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - управління Пенсійного фонду, відповідач у справі, скаржник у справі), в якому просив визнати протиправними дії відповідача у справі щодо оподаткування з 01 липня 2014 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - позивача у справі та зобов'язати управління Пенсійного фонду утриматися від вчинення дій щодо оподаткування з 01 липня 2014 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та доплатити йому незаконно утриману суму починаючи з 01 липня 2014 року.

Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2014 року позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідності його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у справі заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Судді, які перебувають у відставці та отримують довічне грошове утримання, за жодних обставин не можуть бути позбавлені права на його тримання. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на положеннях частини 1 статті 126 Конституції України, відповідно до яких незалежність і недоторканість суддів гарантуються Конституцією і законами.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2014 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що щомісячне довічне грошове утримання позивача, перевищує 10000 гривень на місяць, частина перевищення є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб, відповідно, дії управління Пенсійного фонду щодо утримання податку є правомірними, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У березні 2018 року позивач у справі звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року за виключними обставинами з огляду на прийняття Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2018 року у справі № 1-6/2018.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року подану позивачем заяву задоволено. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду залишено без задоволення, а постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2014 року залишено без змін. Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року обґрунтована тими ж доводами, що й постанова Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2014 року.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суддів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В касаційній скарзі відповідач зазначає, що відповідно Рішення Конституційного Суду України рішення від 27 лютого 2018 року у справі № 1-6/2018 положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України втрачає чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України, то до 27 лютого 2018 року зазначені положення Податкового кодексу України були чинними і підлягали виконанню на території України.

23 червня 2018 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів - Кравчука В.М., Коваленко Н.В., Стародуба О.П. відкрито провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного Фонду, справу №318/2132/14-а витребувано з суду першої інстанції.

Відзив від позивача у справі не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року відведено суддів Кравчука В.М., Коваленко Н.В., Стародуба О.П. від участі у розгляді касаційної скарги Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року у справі №318/2132/14-а.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2019 року справу розподілено на суддів Ханову Р.Ф. (головуючий суддя), Гончарову І.А., Олендера І.Я.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Позивач у справі з лютого 2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області та отримує довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про статус суддів». 16 липня 2014 року управління Пенсійного фонду України повідомило позивача у справі, що на виконання положень Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України», у зв'язку з набранням чинності змін до Податкового кодексу України проведено оподаткування його грошового утримання з 01 липня 2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України однією з підстав для перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

27 лютого 2018 року Конституційний Суд України ухвалив Рішення про визнання неконституційним положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким запроваджено оподаткування пенсій певних категорій (груп) пенсіонерів, суперечить статті 46 Конституції України.

Відповідно до статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини Рішення вбачається, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Підсумовуючи зазначене, Суд вважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення клопотання про перегляд за виключними обставинами рішення суду у адміністративній справі та, відповідно, скасування постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року.

Суд апеляційної інстанції в постанові від 03 травня 2018 року помилково не врахував, що на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення постанови суду від 20 жовтня 2014 року положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга управління Пенсійного Фонду підлягає задоволенню, а рішення суду апеляційної інстанції скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2018 року у справі №318/2132/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами рішення суду у справі №318/2132/14-а за позовом ОСОБА_2 до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа - Енергодарська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, про визнання дій протиправними, зобов'язання утриматись від вчинення певних дій, зобов'язання вчинити дії - відмовити, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року залишити в силі.

Пoстанoва набиpає закoннoї сили з дати її пpийняття, є oстатoчнoю і oскаpженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер