Справа № 334/589/19
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.03.2019
Справа № 334/589/19
Провадження № 2-а/334/77/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області в особі сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області в особі сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позов обґрунтованим тим, що 20 січня 2019 року об 17:28 год. співробітником Управління патрульної поліції Запорізької області поліцейським сержантом поліції ОСОБА_2 (3 батальйон 1 рота) стосовно нього винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ЕАВ № 869810., згідно з якою Позивач визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував правил дорожнього руху, та просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.01.2019 року, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимог наполягав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання, відзив суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи зобовязані діяти у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст.247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ № 869810 від 20 січня 2019 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції Запорізької області сержантом поліції ОСОБА_2 на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 як водій рухаючись 20.01.2019 року о 17:25 у м. Запоріжжі по вул. Портовій 1А керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3. є) ПДР , а саме порушення проїзду на заборонений сигнал поєднаний червоний і жовтий сигнал, що забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач у своїй заяві зазначає, що при русі по вул. Портовій у м. Запоріжжі перед проїздом перехрестя загорівся мигаючий зелений сигнал світлофору, який не забороняє проїзд перехрестя. При виїзді на перехрестя загорівся жовтий сигнал. Керуючись п. 8.10, 8.11 ПДР України, позивач закінчив рух через перехрестя, оскільки при екстреному гальмуванні позивач не міг зупинитися згідно вимог ПДР України, враховуючи дорожню обстановку (темна пора доби, мокре покриття асфальту, місцями ожеледиця при наявності температури зовнішнього повітря - 2 градуси за Цельсієм).

Фактичною підставою для винесення оскаржуваної постанови стали висновки відповідача про те, що позивач на зазначеному перехресті здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 "г" ПДР України.

Так, згідно п. 8.7.3 "г" ПДР України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Разом з тим положеннями п. 8.11. ПДР України передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.10. ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Враховуючи вищезазначені положення ПДР України, а також те, що позивач продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, оскільки при екстреному гальмуванні позивач не міг зупинитися згідно вимог ПДР України, суд вважає відсутніми підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Вказане обґрунтування відповідає правовій позиції Верховного суду, яка висловлена в Постанові від 31.07.2018 року по справі № 552/5623/16-а.

Крім того, Відповідачем в оскаржуваній постанові зазначено, що Позивачем порушено підпункт є) пункту 8.7.3. ПДР України. Відповідно до приписів вказаної норми - поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу. Однак, в самій Постанові зазначено, що Позивач начебто проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, що не підпадає під ознаки вказаного порушення, так як описане порушення підпадає під п. 8.7.3 "г" ПДР України. Таким чином із сутності винесеної Постанови чітко не зрозуміло, яку норму Правил дорожнього руху України Відповідач вважає порушено Позивачем.

Суд враховує посилання позивача на те, що він не порушував правила дорожнього руху та проїхав перехрестя на мигаючий зелений сигнал світлофору, а відповідачем не було представлено до суду будь-яких доказів вини позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 77, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, ст..ст. 247, 258, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати Постанову серії ЕАВ № 869810 від 20 січня 2019 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції Запорізької області сержантом поліції ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушенняпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, танакладеннянанього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.