Справа № 689/1419/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 689/1419/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Баськов М.М.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2019 року (рішення прийнято у смт Ярмолинці Хмельницької області, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 719983 від 18.06.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

2. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з оскаржуваною постановою він як директор ДП ДГ "Шарівка" порушив вимогу п.п. 3.1.1 - 3.1.2 при утриманні вулиці Шкільна села Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області, а саме: не вжив заходів до відновлення безпечних умов для руху, чим порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, з тих підстав, що суб'єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Зазначив, що до його посадових обов'язків не входить забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць і безпосередньо по вул. Шкільна села Шарівка Ярмолинецького району. Згідно з актом приймання-передачі всі автомобільні дороги передані в комунальну власність.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2019 року позов задоволено.

4. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №719983 від 18.06.2018, прийняту інспектором роти №4 БУПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн, а провадження у справі закрито, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

5. Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, оскільки на день прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення автодорога по вул. Шкільна в с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області не перебувала на балансі ДП ДГ "Шарівка".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Апелянт не погодився з рішенням суду першої інстанції, вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

6.1. Вказав, що у матеріалах справи міститься лист Шарівської сільської ради від 17.09.2018 № 02/15-306, який свідчить про те, що станом на 17.06.2018 дороги місцевого значення знаходяться на балансі ДП ДГ "Шарівка", тому саме позивач повинен нести відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 140 КУпАП.

ІІ. ОСОБА_4 ОБСТАВИН СПРАВ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

7. Судом встановлено, що 18.06.2018 інспектором роти №4 БУПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 прийнята постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК №719983, на підставі якої ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн, за те що він 18.06.2018 об 11 годині 00 хвилин, будучи посадовою особою (директор ДП ДГ "Шарівка") порушив вимоги п.п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97 , що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вул. Шкільна, 8, а саме: не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни, гранична глибина якої перевищує допустиму та не вжив заходів до відновлення безпечних умов для руху, чим порушив пп. 1.5 ПДР.

8. Позивач, не погодився з даною постановою та звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

9. Позивач зазначив, що відповідачем безпідставно прийнято постанову про адміністративне правопорушення стосовно нього, оскільки згідно з актом приймання-передачі всі автомобільні дороги передані в комунальну власність, тому відповідальність за порушення, передбачене ст. 140 КУпАП, повинна нести інша посадова особа.

10. Відповідач зазначив, що позивач вводить суд в оману шляхом надання завідомо недостовірних пояснень з метою уникнення адміністративної відповідальності. Зазначив, що 18.06.2018 працівниками відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області в присутності свідків проведено обстеження вулично-шляхової мережі по вул. Шкільна, 8, в с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області і складено акт огляду ділянки дороги та акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі на даному відрізку дороги. Під час обстеження виявлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", згідно пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 яких покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. На підставі цих матеріалів інспектором поліції прийнята постанова у справі про адміністративне правопорушення. Щодо суб'єкта правопорушення зазначив, що зазначена в постанові ділянка дороги перебуває на балансі ДП ДГ "Шарівка", а відповідальність за діяльність підприємства згідно статуту несе директор. Також просив врахувати, що відсутні відомості про затвердження акту приймання-передачі автомобільних доріг відповідним рішенням Шарівської сільської ради, а також відомості, що підтверджують перехід у комунальну власність об'єктів, зазначених в акті.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

12. Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

13. Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

14. Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

15. Відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

16. Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

17. Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

18. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII) обовязок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

19. Відповідно до положень статті 24 Закону № 3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

20. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", вулично-дорожня мережа - призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньоквартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху.

21. Згідно з ст. 21 вказаного закону, елементами (частинами) обєктів благоустрою є: покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів.

22. Розділом 3 Державного стандарту України 3587-97 «Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 31 липня 1997 року №441, (далі - ДСТУ 3587-97) передбачено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

23. Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно.

24. Пункт 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінетом Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 передбачає, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

25. Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відповідно до пункту 3 розділу ІІ якої при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3)перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4)пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26. Аналіз наведених норм свідчить, що об'єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об'єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб'єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

27. Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять обєктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб'єктом даного правопорушення.

28. Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час винесення оскаржуваної постанови перебував на посаді директора ДП ДГ "Шарівка".

29. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, оскільки на день прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення автодорога по вул. Шкільна в с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області не перебувала на балансі ДП ДГ "Шарівка".

30. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з урахуванням такого.

31. Рішенням Шарівської сільської ради від 22.06.2017 № 4, яке прийнято за результатами розгляду листа ДП ДГ "Шарівка" від 22.06.2017 № 37, надано згоду на безкоштовну передачу об'єктів, зокрема, автодоріг у комунальну власність Шарівської сільської ради (а.с.29).

32. Згідно з актом приймання-передачі автомобільних доріг в комунальну власність від 24 травня 2018 року ДП ДГ "Шарівка" передало у комунальну власність Шарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області об'єкти соціальної інфраструктури, в тому числі, автодорогу протяжністю 1,42 км по вул. Шкільна с.Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с.9).

33. Даний акт затверджено рішенням Шарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №7 від 14.06.2018 "Про затвердження актів приймання-передачі житлового фонду та об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність Шарівської сільської ради" (а.с.28).

34. Отже, станом на час прийняття постанови про адміністративне правопорушення автодорога по вул. Шкільна в с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області не перебувала на балансі ДП ДГ "Шарівка", тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, в діях ОСОБА_3М відсутній.

35. Окрім того, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова прийнята на підставі акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.06.2018 о 11 год. 00 хв. (Додаток 2 Інструкції № 1395), який складено лейтенантом поліції ОСОБА_2 стосовно порушення ОСОБА_3 вимог ДСТУ 3587-97 в частині неусунення вибоїн по вул Шкільна, 8, с. Шарівка (а.с.20).

36. У пункті 2 даного акту зазначено, що покриття проїзної частини має вибоїни, однак у ньому відсутня інформація про розміри таких пошкоджень, які перевищують гранично допустимі пошкодження, що визначені у п. 3.1.1, 3.1.2 розділу 3 ДСТУ 3587-97.

37. Колегією суддів встановлено, що розміри пошкоджень площі покриття наведені у акті огляду ділянки дороги (вулиці) від 18.06.2017, який складено лейтенантом поліції ОСОБА_2, проте даний акт не може достовірно свідчити про розміри пошкодження дороги на час складання постанови про адміністративне правопорушення від 18.06.2018, оскільки цей складено 18.06.2017 (а.с.21).

38. Колегія суддів наголошує, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

39. При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

40. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов'язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

41. Усне твердження працівника поліції про виявлення правопорушення, озвучене правопорушнику, не може бути належним доказом.

42. Спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

43. Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

44. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

45. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

46. До суду першої інстанції відповідачем подано диск з відеозаписом подій, що відбувалися під час притягнення до відповідальності позивача, однак на відеозаписі не зафіксовано порушення позивачем п. 1.5 ПДР.

47. Також, колегія суддів не приймає до уваги надані відповідачем фотознімки із зображенням обстеженої ділянки, оскільки із цих знімків не можливо встановити вулицю на якій знаходяться пошкодження проїзної частини.

48. Щодо посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, у матеріалах справи міститься лист Шарівської сільської ради від 17.09.2018 № 02/15-306, який свідчить про те, що станом на 17.06.2018 дороги місцевого значення знаходяться на балансі ДП ДГ "Шарівка", то воно не заслуговує на увагу, оскільки у даному листі не зазначено, що саме вул. Шкільна, на якій виявлено пошкодження дороги, знаходиться на балансі підприємства.

49. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

50. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

51. Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами позивача про те, що факт порушення ним п. 1.5 ПДР України не знайшов свого підтвердження.

52. Отже, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

VI. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

53. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

54. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

55. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

56. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

57. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6