Справа № 826/1378/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2019 року № 826/1378/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1.) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в м.Києві), в якому просить:

- визнати дії відповідача щодо протизаконного застосування у жовтні 2017 року при переведені позивача з пенсії державного службовця, призначеної у 2010 році відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», на пенсії за віком відповідно до Розділу ІІІ Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показника величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,00% неправомірними;

зобов'язати відповідача провести обчислення пенсії позивача за віком у відповідності до ч.1 ст.27, ч.ч.1,2 ст.40, ст.45 та п.4-4 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 року (3764,40грн.) та показника величин оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, нарахування та виплату її (пенсії за віком) у відповідному розмірі з дня звернення та призначенням пенсії за віком 13.10.2017.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу запропоновано надати письмовий відзив на позовну заяву та документи, які стосуються предмету спору.

Позовні вимоги мотивовано неправомірними діями відповідача щодо застосування зменшеного коефіцієнту страхового стажу при перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017, тоді як, на його думку, підлягає застосуванню коефіцієнт 1,35%, що призвело до звуження змісту та обсягу її права на пенсійне забезпечення та порушення статті 22 Конституції України.

Відповідачем на адресу суду подано відзив в якому зазначив про дотримання відповідачем чинного законодавства при переведенні пенсії позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку як пенсіонер у пенсійному фонду м.Києва, та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 28.11.2017 звернулась до відповідача із письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.10.2017 з урахуванням коефіцієнта страхового стажу 1,35% та надання їй розрахунку, визначеного органом ПФУ розміру індивідуального коефіцієнта страхового стажу, копії розпорядження з відповідними розрахунками, щодо здійсненого перерахунку пенсії.

Листом від 21.12.2017 №19652/14/А-1815 Лівобережне ОУПФУ в м.Києві повідомило позивача, що відповідно до Закону України від 03.10.2017 №2148-08 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" проведено осучаснення раніше призначених пенсій відповідно до законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки 3764,40грн. та страхового стажу, один рік якого дорівнює 1%. Розмір пенсії за віком з 01.10.2017 становить 3925,17грн.

Не погоджуючись із такою відповіддю, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) та іншими законами України (далі - Закон №1058-IV)

Відповідно до статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Для обчислення розміру пенсії позивача до 01.10.2017 відповідно до статті 25 Закону№1058-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) враховано коефіцієнт страхового стажу, який визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VІІІ (далі - Закон №2148-VІІІ), яким до частини першої статті 25 Закону №1058-IV внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, пункт 4 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV доповнено пунктами 4-3 та 4-4, відповідно до яких, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій"", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого пункту 4.3 використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 визначені особливості перерахунку пенсій з 01.10.2017, тому саме вказана норма є спеціальною і підлягає застосуванню незалежно від норм статті 42 Закону №1058.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону №1058-ІV до набрання чинності Законом №2148-VІІ, а тому з 01.10.2017 підлягає перерахунку з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При цьому вказана правова норма не була визнана неконституційною в установленому законодавством порядку, а отже у відповідача були відсутні підстави для її незастосування.

Відтак, відповідач правомірно застосував при перерахунку пенсії позивача величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, тому підстави для визнання його дій протиправними у суду відсутні.

За наведених обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв'язку з відмовою позивачу у задоволенні позову судом не вирішується питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій