Справа № 227/1044/19
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

17.04.2019 227/1044/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.,

за участю

секретаря с/з ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Добропілля, адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Селидівського ВП ПВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (ЄУНСП №227/1044/19),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Обґрунтовуючи свій позов зазначив, що 05.03.2019 року інспектором СРПП Селидівського ВП ПВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_4 винесено постанову ДПО18 № 355895 від 05.03.2019 року про скоєння адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн за те, що він 05.03.2019 року о 13:18 годині в смт Цукуріно Донецької області, на перехресті вул.Вокзальна та вул.Шахтна, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при повороті праворуч не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2б ПДР України. Позивач вважає свої дії ненавмисними, а призначене покарання занадто суворим, оскільки будь-яких шкідливих наслідків від дій позивача не настало, не було перешкод іншим учасникам дорожнього руху і вказане правопорушення є малозначним. Посилається на те, що лампочка покажчика повороту, як зясувалось потім, вочевидь стала мати поганий контакт. Хоча на момент перевірки працівником поліції справності покажчика повороту, він працював. Крім того, факт скоєння правопорушення позивачем не був зафіксований технічним способом. На підставі викладеного просить змінити постанову серії ДПО18 № 355895 від 05.03.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425,00 грн. та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст..22 КУпАП за малозначністю скоєного, провадження у справі закрити, обмежившись усним зауваженням.

Позивач в судовому засіданні підтримав свій позов та пояснив, що не оспорює факт скоєння ним зазначеного в постанові правопорушення. Але не погоджується з покаранням призначеним інспектором при винесенні постанови, вважає, що до нього можливо застосувати ст..22 КУпАП, у звязку з малозначністю скоєного ним правопорушення. На запитання суду пояснив: «не памятаю точно, чи вмикав покажчик повороту, чи ні».

Представник позивача, адвокат ОСОБА_3, просив задовольнити позовні вимоги, з підстав викладених в позові.

Відповідачі в судове засідання не зявились. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Причини неявки відповідачів в судове засідання, суду невідомі. Відзивів на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Будь-яких клопотань від відповідачів на адресу суду не надходило.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Спірні правовідносини врегульовані ЗУ «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Законодавство про дорожній рух складається з Закону України «Про дорожній рух» та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, визначають правові та соціальні основи дорожнього руху, з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», до учасників дорожнього руху належать водії транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані:

знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху;

створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст.16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобов'язаний:перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до ст..41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно діючого законодавства автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки під час його експлуатації створююється підвищена імовірність заподіяння шкоди.

Відповідно до п.9.2 «б» ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 355895 від 05.03.2019 року, 05.03.2019 року о 13:18 годині в смт Цукуріно Донецької області, на перехресті вул.Вокзальна та вул.Шахтна, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при повороті праворуч не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. До ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.6).

В судовому засіданні позивач не оспорював факт не дотримання ним правил дорожнього руху, але вважав, що скоєне ним правопорушення є малозначним, оскільки не спричинило негативних наслідків.

Згідно копії посвідчення водія ЯНА №187598 від 04.11.1997р. вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є водієм, посвідчення видано на керування транспортними засобами категорії «В» (а.с.7).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Як вбачається зі ст.1 КУпАП, завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Провівши аналіз вищевказаних норм, суд приходить до висновку, що викладені в них обовязки учасників дорожнього руху є імперативними нормами (в тому числі п.9.2б ПДР України), тобто містять категоричні веління держави здійснювати чітко означені дії, прямо вказують правила поведінки, містять абсолютно визначене правило, яких особа повинна дотримуватись з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху.

Судом встановлено, що позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху при переїзді перехрестя, що на думку суду не може вважатися малозначним правопорушенням, оскільки серед найрозповсюдженіших причин аварій є саме порушення правил проїзду перехресть.

Враховуючи наведене, підстав вважати, що скоєне ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП є малозначним, не існує.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП).

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом враховано, що відповідно до пункту 10 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята уповноваженою на те особою, в межах її компетенції, з дотриманням порядку, визначеного КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП на позивача є правомірними, законними та в межах санкції ч.2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, ст.ст. 251, 258, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Селидівського ВП ПВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів, з дня його проголошення шляхом подання скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, НОМЕР_3 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 27.06.2002 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідачі:

-Управління патрульної поліції в Донецькій області, місцезнаходження за адресою: Донецька область м.Маріуполь, вул. Макара Мазая, 16,

-інспектор сектору реагування патрульної поліції Селидівського ВП ПВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_4.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

17.04.2019