Справа № 334/2150/19
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.03.2019
Справа № 334/2150/19
Провадження № 2-а/334/98/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Директора Комунального закладу «Запорізької загальноосвітньої санаторної школи інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької міської ради ОСОБА_2, про захист та відновлення порушеного публічного права, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Директора Комунального закладу «Запорізької загальноосвітньої санаторної школи інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької міської ради ОСОБА_2, про захист та відновлення порушеного публічного права.

Згідно з позовними вимогами позивач просить:

1) забезпечити ОСОБА_1, найближчим часом, безкоштовними курсами по підтвердженню, підвищенню кваліфікації медпрацівника, або сплатити за контрактне їх проходження;

2) надати (впродовж 5 робочих діб від рішення суду) відповідь, належним чином оформлену, на заяву від 19.02.2019 року з докладним висвітленням першої частини вимог;

3) відшкодувати матеріальну (заробітна плати у сумі 33824,31) та моральну (16692 грн.) шкоди у сумі (50516,31) пятдесят тисяч пятсот шістнадцять грн. 31 коп.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього матеріалами приходжу до висновку, що у відкритті провадження у даній адміністративній справі слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктами 1,2 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Крім того, суду визначаючи критерії належності спору до адміністративної юрисдикції, слід врахувати не тільки критерії розмежування юрисдикцій за суб'єктним складом, а також з'ясувати предмет спору, про яке право йдеться у спірних правовідносинах.

За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо забезпечення ОСОБА_1, безкоштовними курсами по підтвердженню, підвищенню кваліфікації медпрацівника, або сплатити за контрактне їх проходження; надання (впродовж 5 робочих діб від рішення суду) відповідь, належним чином оформлену, на заяву від 19.02.2019 року з докладним висвітленням першої частини вимог; відшкодувати матеріальну (заробітна плати у сумі 33824,31) та моральну (16692 грн.) шкоди у сумі (50516,31) пятдесят тисяч пятсот шістнадцять грн. 31 коп.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що даний спір стосується трудових відносин і не пов'язаний з проходженням публічної служби, в зв'язку з чим має розглядатися судами в порядку цивільного судочинства.

При цьому, позивач не зазначив, яким чином порушуються його права саме у сфері публічно-правових відносин.

Отже, за субєктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду цивільним судом у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене приходжу до переконання, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170 ч. 1 п. 1, 171 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Директора Комунального закладу «Запорізької загальноосвітньої санаторної школи інтернат №7 І-ІІ ступенів» Запорізької міської ради ОСОБА_2, про захист та відновлення порушеного публічного права.

Розяснити позивачу право на звернення за вирішенням цього спору в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.М. Гнатюк