Справа № 1.380.2019.000949
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000949
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії у розмірі 30915, 30 грн.;

-зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 13118, 10 грн. до моменту здійснення чергового перерахунку пенсії відповідно до вимог законодавства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправно, на переконання позивача, нараховує та виплачує йому пенсію із застосуванням обмеження розміру її виплати у сумі 10740,00 грн. В обгрунтування зазначеного позивач покликається на те, що відповідач переховуючи пенсію з врахуванням частини 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, не врахував п.4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі, адже розмір пенсії позивача після перерахунку з 01.01.2018 складає 10740,00 грн., а раніше складав 13118,10 грн.

Позиція відповідача щодо предмету спору викладена у відзиві на позовну заяву від 21.03.2019 № 1792/08.01-11, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що станом на 01.05.2017 розмір пенсії позивача становив 13118,00 грн., однак на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» пенсію позивача перераховано з урахуванням коефіцієнта страхового стажу 0, 42333 (0, 42333*1%) (із застосуванням величини оцінки одного року стажу 1%) та заробітної плати 22793, 10 грн. (3764, 40 *6, 05491) (з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки 3764, 40 грн.). Зазначає, що оскільки після проведення перерахунку з 01.10.2017 розмір пенсії позивача зменшився та становить 9740, 84 грн., встановлено доплату до попереднього розміру пенсії (10740 грн.) та проведено виплату у раніше встановленому розмірі, що передбачено п.4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На підставі викладеного, вважає адміністративний позов безпідставним та необгрунтованим та просить в задоволенні позову відмовити повністю.

У свою чергу позивач подав відповідь на відзив (за вх.№ 11792 від 08.04.2019), де зазначає, що посилання відповідача на те, що після перерахунку з 01.10.2017 розмір пенсії позивача зменшився та становить 9740, 84 грн., тому йому встановлено доплату до попереднього розміру пенсії 10740 грн. є неправомірним, оскільки встановлений йому розмір пенсії складає 13118, 10 грн.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповівача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 10.05.2017 призначено пенсію з віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Загальний трудовий стаж складає 42 роки 14 місяців 17 днів.

Пенсію призначено з урахуванням коефіцієнта страхового стажу 0,57150 (0,42333*1,35) (із застосуванням величини оцінки одного року стажу 1, 35) та заробітної плати 22793, 10 грн. (3764, 40 грн.*6,05491) (з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 року 3764, 40 грн.).

Розмір пенсії ОСОБА_1 за віком станом на 10.05.2017 становив 13118, 10 грн.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія позивачу виплачувалася з обмеженим максимальним розміром 10740, 00 грн.

У звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017, пенсію ОСОБА_1 станом на 01.10.2017 відповідачем перераховано з урахуванням коефіцієнта страхового стажу 0, 42333 (0, 42333*1) (з застосуванням величини оцінки одного року стажу 1), розмір пенсії з 01.10.2017 становив 10740 грн.

Разом з тим, із 1 січня 2018 р. максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тобто 13730 грн. 00 коп.

16.02.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії у попередньо визначеному розмірі 13118,00 грн.

Листом від 23.02.2018 № О-3/9 відповідач повідомив, що на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» пенсію позивача перераховано з урахуванням коефіцієнта страхового стажу 0, 42333 (0, 42333*1%) (із застосуванням величини оцінки одного року стажу 1%); розмір пенсійної виплати станом на 01.10.2017 становить 10740,00 грн., в тому числі: 9649, 00 грн.- розмір пенсії за віком (22793, 10 грн.*0,42333); 91,84 грн. доплата за 7 років понаднормового стажу понад 35 років (1312,00 грн.* 7%); 999,16 грн. доплата до попереднього розміру пенсії; згідно з проведеним перерахунком позивачу встановлено доплату до попереднього розміру 999,16 грн., тому розмір пенсії позивача з 01.10.2017 не змінився.

16.03.2018 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплачувати йому пенсію в раніше встановленому розмірі 13118,00 грн.

Листом відповідача від 29.03.2018 № 992/15/О-20/07.05.-06 позивача повідомлено про те, що призначений розмір пенсії позивача до перерахунку 01.10.2017 був більше максимального розміру та був обмежений розміром до виплати 10740 грн, а після перерахунку менше призначеного розміру пенсії, то виплата проводиться в розмірі, який розрахований відповідно до Закону України №2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017. Зазначено, що оскільки з 01.10.2017 розмір пенсії позивача не досягає 13118, 10 грн., то в управління немає підстав для здійснення виплати пенсії в зазначеному розмірі.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (ст.27, п.4 Розділу XV «Прикінцеві положення»), Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений статтею 25 Закону №1058 та передбачає, що при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 1058 (в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-V1, яка діяла з 01.01.2008), передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

11.10.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ, яким до частини першої статті 25 Закону №1058 були внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, пункт 4 «Прикінцевих положень» Закону України № 1058-IV доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Так, в силу частини 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до частини 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Як підтверджується матеріалами справи, пенсія позивачу призначена відповідно до Закону №1058-ІV до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VІІ.

Відтак, пенсія підлягає перерахунку з 1 жовтня 2017 року з врахуванням частини 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до п.4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як зазначено вище, розмір пенсії позивача після перерахунку з 01.01.2018 складає 10740,00 грн., а раніше складав 13118,10 грн.

Виходячи з логічного та послідовного аналізу вимог позивача, суд вважає, що позивач не погоджується з тим, що відповідачем не був застосований п.4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

До 31.12.2017 існувало обмеження в отриманні максимального розміру пенсії, а саме 10740,00 грн., що позивачем не заперечується, однак відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обмеження з 01.01.2018 збільшено до 13730,00 грн., так як Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлений у розмірі 1373,00 грн.

Враховуючи наведене суд зазначає, що відповідач переховуючи пенсію з врахуванням частини 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, не врахував п.4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, суд вважає обгрунтованим посилання позивача на порушення його конституційних прав та неможливості зменшення розміру належних йому пенсійних виплат, в контексті спірних правовідносин, оскільки після перерахунку, розмір пенсії позивача був зменшений.

Тому суд приходить до висновку, що починаючи з 01.01.2018 пенсія позивачу повинна виплачуватися у раніше встановленому розмірі.

При цьому суд приймає до уваги зауваження позивача, що відповідач застосовує 10740,00 грн., як розмір пенсії, який був встановлений до перерахунку, однак даний розмір пенсії не є розрахунком пенсії, а є обмеженням яке було встановлено тимчасово по 31 грудня 2017 року (ч.3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Перерахунок пенсії позивача проводився 01.10.2017 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VІІІ, що набув чинності 11.10.2017, та яким до частини першої статті 25 Закону №1058 були внесені зміни, а так як після перерахунку розмір пенсії був зменшений та складав 10740,00 грн., відповідач повинен був застосувати п.4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати пенсію в раніше встановленому розмірі, тобто застосовувати той розмір, який був розрахований 10.05.2017 до введення тимчасового обмеження.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суму пенсії у розмірі 30915, 30 грн. підлягають задоволенню.

Так, принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Moskal v. Poland"). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "Lelas v. Croatia"). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Pincova and Pine v. the Czech Republic", "Gashi v. Croatia", "Trgo v. Croatia").

Поряд з цим, вимога позивача зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 13118, 10 грн. до моменту здійснення чергового перерахунку пенсії відповідно до вимог законодавства задоволенню не підлягає, як така, що заявлена передчасно.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на висновки суду про часткове задоволення позову та встановлені КАС України правила розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії у розмірі 30915 (тридцять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 30 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (79049, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2019.

Суддя В.М. Сакалош