Справа № 480/387/19
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 р. Справа № 480/387/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що є пенсіонером за віком та займається підприємницькою діяльністю. Отримав вимогу ГУ ДФС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 8075,67 грн. Вважає вимогу протиправною. У січні 2018 року подав до ДПІ в м. Сумах звітність про суми нарахованого доходу за 2017 рік, в якій помилково визначив єдиний внесок в мінімальному розмірі. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" він, як пенсіонер за віком, звільнений від сплати єдиного внеску. Заяви про добровільну участь в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування не подавав. Просить скасувати вимогу.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік, згідно якого нараховано єдиного внеску за 2017 рік на суму 8448,00 грн. На підставі інструкції №449 була сформована вимога про сплату єдиного внеску. Просить відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 11) та є платником єдиного податку (а.с. 12). 02.01.2018 подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік, в якому самостійно визначив єдиний внесок за 2017 рік в розмірі 8448,00 грн. (а.с. 13-14). Позивач є пенсіонером за віком, про що свідчить копія пенсійного посвідчення, виданого 27.08.2012 (а.с. 10).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 зазначеного Закону особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 звіт зазначеними особами не подається.

З наведених норм вбачається, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування та одночасно отримують пенсію за віком, не є платниками єдиного внеску. Відповідно, такі особи не мають обов'язку сплачувати єдиний внесок та подавати звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску.

Пенсійним фондом України 27.08.2012 року позивачу видано пенсійне посвідчення в якому вказано вид пенсії - «за віком». Таким чином, наявні документи підтверджують статус позивача як особи, яка отримує пенсію за віком та користується у зв'язку з цим встановленими законодавством пільгами, зокрема, і в частині сплати єдиного внеску до Пенсійного фонду України.

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено. що звільнені від сплати єдиного внеску особи можуть бути платниками єдиного внеску лише у випадку їх добровільної участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Будь-яких доказів, до позивач подавав до пенсійного органу заяву про добровільну участь та з ним укладався договір про добровільну участь матеріали справи не містять. За твердженням позивача із такою заявою до пенсійного органу він не звертався.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не має обов'язку ні нараховувати, ні сплачувати єдиний внесок.

Порядок надіслання вимоги про сплату боргу (недоїмки) врегульовано статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Відповідно до частини 4 зазначеної норми орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Разом з тим, абзацем 2 частини 1 статті 25 наведеного вище закону передбачено, що положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Вимога, як засіб впливу та стягнення, направляється платникам єдиного внеску, які не виконали свої обов'язки з нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску. Враховуючи, що позивач, як пенсіонер за віком, не зобов'язаний нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, відповідач безпідставно застосував до нього положення статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та направив вимогу про сплату єдиного внеску.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача, що позивач самостійно нарахував єдиний внесок шляхом подання звіту, тому зобов'язаний його сплачувати. Позивач звільнений від сплати єдиного внеску відповідно до закону і йому може бути нарахований єдиний внесок лише у одному випадку - у разі його добровільної участі в системі загальнообов'язкового соціального страхування. Інших підстав для виникнення обов'язку у пенсіонера за віком для нарахування та сплати єдиного внеску, а відтак, і направлення вимоги про сплату недоїмки, законом не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач безпідставно сформував і направив ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки), вказана вимога підлягає скасуванню.

На підставі ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про скасування вимоги задовольнити.

Скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 09.01.2019 №Ф-524-54 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 8075,67 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області (ідентифікаційний код 39456414) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп'яненко