Справа № 647/115/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 647/115/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Кукульник Я.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новорайської сільскої ради Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач 15.01.2019 року звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з вказаним позовом, у якому просить, з урахуванням збільшених позовних вимог, зобов'язати Новорайську сільську раду звільнити із займаних посад ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності з вимогами чинного законодавства України та визнати дії та бездіяльність сільського голови Новорайської сільської ради Щокурова О.А. щодо звільнення із займаних посад ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - протиправними, та зобов'язати Новорайську сільську раду звільнити із займаної посади сільського голову.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 28.01.2019 року справу передано за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 26.02.2019 року суддею по справі призначено Василяку Д.К.

Ухвалою від 27.02.2019 року справу прийнято до свого провадження.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 31.10.2018 року звернувся із заявою до сільського голови Новорайської сільської ради щодо недопустимості подальшого перебування на службі в органах місцевого самоврядування Новорайської сільської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що останні були свідками по адміністративній справі та дали неправдиві покази відносно позивача, за результатами розгляду даної заяви позивачу було відмовлено, позивач вважає такі дії неправомірними та вбачає зі сторони сільського голови підтримку та приєднання до дій посадових осіб місцевого самоврядування суть яких зводить до перешкоди виконанню судом першої інстанції виконанню передбачених законом повноважень та призвели до порушення прав особи які поновленні судом апеляційної інстанції.

Позивач в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 06.03.2019 року подав до суду письмові заперечення, в яких збільшені позовні вимоги не визнає з таких підстав, що нормами діючого законодавства про працю, а також законодавчим актом, що регулює правові організації, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, а саме Закону України «про службу в органах місцевого самоврядування», не передбачено обмеження проходження служби в органах місцевого самоврядування, пов'язане з викликом посадових осіб місцевого самоврядування, як свідків адміністративного правопорушення та надання чи ненадання ними будь-яких пояснень, явки чи неявки, як свідків до суду. В свою чергу, згідно ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Крім того, зазначив, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно позивача, згідно Постанови Апеляційного суду Херсонської області від 28.08.2018 року, не тягне наслідком звільнення із займаних посад працівників Новорайської сільської ради, які були свідками у справі про адміністративне правопорушення. Отже, у Новорайської сільської ради, як органу місцевого самоврядування, не має законних підстав звільняти із займаних посад працівників - ОСОБА_2. та ОСОБА_3

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними в справі матеріалами, проти позову заперечував.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши вступне слово позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне: Постановою судді Бериславського районного суду Херсонської області від 19.06.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 28.08.2018 року Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 19.06.2018 року скасовано, провадження у справі закрито.

Із змісту Постанови апеляційного суду Херсонської області вбачається, що ОСОБА_1 заперечував свою вину на підставах викладених в скарзі, посилаючись крім того, на те, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є працівниками сільської ради, яка знаходиться в іншому місці від місця події, і у зазначений в протоколі час 15-20 год., повинні були знаходитись на робочому місці, а тому не могли бути свідками вказаних подій.

Відповідно до заяви від 31.10.2018 року позивач звернувся до сільського голови Новорайської сільської ради з проханням вжити необхідні заходи реагування щодо службових осіб місцевого самоврядування Новорайської ОТГ ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розцінюючи їх дії як такі, що є несумісними із змістом діяльності держави та моральними засадами суспільства, тому подальше їх перебування на службі в органах місцевого самоврядування є недопустимим.

Листом відповіддю Новорайської сільської ради від 02.11.2018 року № 02-35/767/18 позивачу повідомлено, що посадові особи органу місцевого самоврядування, зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Чинними нормами законодавства України, а саме ст.12 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» не передбачено обмеження проходження служби в органах місцевого самоврядування, пов'язане з викликом посадових осіб місцевого самоврядування, як свідків адміністративного правопорушення та надання чи ненадання ними пояснень. В свою чергу, згідно ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Відповідно до витягу із розпорядження сільського голови від 28.12.2018 року № 91-ОС ОСОБА_3 працює інспектором Новорайської сільської ради, ОСОБА_2 працює спеціалістом І категорії Новорайської сільської ради.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на службу в органи місцевого самоврядування не можуть бути прийняті особи:

1) визнані судом недієздатними;

2) які мають судимість за вчинення умисного злочину, якщо ця судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку;

3) які за рішенням суду позбавлені права займати посади в органах державної влади та їх апараті або в органах місцевого самоврядування протягом установленого строку;

5) які у разі прийняття на службу в органи місцевого самоврядування будуть безпосередньо підпорядковані близьким особам.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Посадові особи місцевого самоврядування не можуть бути організаторами і безпосередніми учасниками страйків та інших дій, що перешкоджають виконанню органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування передбачених законом повноважень.

Інші обмеження, пов'язані із проходженням служби в органах місцевого самоврядування, встановлюються виключно законами України.

Так із змісту вказаної статті вбачається, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності та інші вимоги та обмеження, встановлені даним законом, які до участі посадових осіб місцевого самоврядування у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, як свідків не мають ніякого відношення.

З огляду на вищевикладене, позивачем не було доведено протиправних дій посадових осіб органів місцевого самоврядування, крім того в ході судового розгляду взагалі не обґрунтовано, та позивачем не доведено, які саме дії вчинили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для того, щоб їх було звільнено із органів місцевого самоврядування, як таких що не відповідають моральним засадам суспільства.

Що стосується позовних вимог про визнання дій та бездіяльності сільського голови Новорайської сільської ради Шокурова О.А., щодо звільнення із займаних посад ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протиправними та зобов'язання Новорайську сільську раду звільнити із займаної посади сільського голову Шокурова О.А., то вони також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не були доведенні позивачем, в зв'язку із цим задоволенню не підлягають.

Так, відповідно до статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження сільського, селищного, міського голови.

Частинами якої зазначено, що повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Частиною 2 ст. 79 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Матеріали справи не містять, а в судовому засіданні позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що сільський голова Новорайської сільської ради Шокуров О.А. порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про привід ОСОБА_7 та ОСОБА_3 до присяги, також відсутні докази про порушення присяги та притягнення останніх до кримінальної чи іншої відповідальності за дачу неправдивих показів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони є лише наслідком помилкового тлумачення позивачем норм чинного законодавства та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України, з урахуванням частини задоволених вимог.

В судовому засіданні 11.04.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Новорайської сільської ради (74360, Херсонська область, Бериславський район, селище Новорайськ, вул. Соборна, 32, ) про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 квітня 2019 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 102000000