Справа № 442/1624/19
Суддя: Медведик Л. О.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/1624/19
Провадження №2-а/442/44/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Медведика Л.О.,

за участю секретаря Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ005051 від 12.11.2018 року інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2, про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень, а провадження по справі закрити.

Посилається на те, що 22 лютого 2019 року він отримав копію постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ005051 від 12.11.2018 року, яку постановив інспектор з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2, а саме про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП - «здійснив зупинку з зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», та накладено штраф у розмірі 255,00 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 00 коп. Дану постанову вважає безпідставною, винесеною з порушенням норм законодавства, та такою, що підлягає скасуванню зважаючи на наступне. З представлених копій фотографій не вбачається можливості ідентифікувати та встановити наявність забороняючих зупинку знаків на місці паркування його автомобіля (місце фото фіксації). Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в режимі фотофіксацїї, однак не містить відомостей про його серійний номер приладу фотофіксацїї «відеореєстратор моделі DMT1». Вважає, що фото, які надало Управління безпеки міста ЛМР, було здійснено на мобільний телефон, а не відео реєстратором. Крім того,відсутні докази щодо підтвердження сертифікації технічного засобу, яким, нібито здійснено фотофіксацію.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов в якому заперечує щодо задоволення заявлених позивачем вимог та просить відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що зміст позовної заяви у даній справі не відповідає фактичним обставинам, вона подана до суду лише з метою уникнення адміністративної відповідальності. Крім того, інспектори з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради мають відеореєстратори моделі DMT1 для фіксації правопорушень за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). На фотографіях зроблених інспектором з паркування, видно, що транспортний засіб припарковано праворуч на проїжджій частині у напрямку руху вверх по вулиці Князя Романа. Наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП. Оскільки, транспортний засіб Honda Accord н.з. НОМЕР_2, який, згідно з Єдиним реєстром транспортних засобів зареєстровано за позивачем, - здійснив зупинку 12 листопада 2018 року о 14.10 год за адресою: вул. Князя Романа, 6. Даний транспортний засіб знаходився (здійснив зупинку) в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена", що не відповідає вимогам п.8.4в і 33.3.34 ПДР України.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, де стверджує, що додані фото, які містяться в матеріалах справи, є неналежними, недопустимими, недостатніми, недостовірними доказами. Вони є невідомого походження, не відповідають вимогам ч. 4 ст. 14-2 КУпАП (на фото відсутні дата, час (момент), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об'єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення. Посилається на відсутність доказів того, що дані фото зроблені саме 12.11.2018 року, саме на вул. Князя Романа у м. Львові, так як зазначено у оскаржуваній постанові.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що 12 листопада 2018 року інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення ЛВ005051 відносно ОСОБА_1 Згідно вказаної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн. Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.8.4 в і п.33.3.34 ПДР України, а саме здійснено зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Законом України від 27.09.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», уповноважено розглядати справи про порушення правил дорожнього руху інспекторів з паркування.

Так, відділ інспекторів з паркування є структурним підрозділом Управління безпеки міста Львівської міської ради, підзвітний і підконтрольний міській раді, виконавчому комітету міської ради, Львівському міському голові і підпорядкований заступнику міського голови з питань житлово-комунального господарства.

Цим же законом ч.2ст. 268 КУпАП доповнено реченням такого змісту: "Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу".

Відповідно до ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих обєктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов'язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Статті 279-1-279-4 КУпАП не передбачають процесуальних прав та гарантій, визначених у ч. 1ст. 268 КУпАП, а ч. 3 ст. 279-1 КУпАП передбачає обов'язок посадової особи уповноваженого на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Як встановлено судом, позивача притягнуто до відповідальності у відповідності до положень ст.14-2КУпАП як власника транспортного засобу за порушення правил зупинки, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП.

У випадку позивача щодо порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, як достатній спосіб визначено фіксацію в режимі фотозйомки (відеозапису), в даному випадку - відеореєстратором моделі ДМТ1.

Оскаржувана постанова містить дані про марку і модель приладу фотофіксацїї «відеореєстратор моделі DMT1», однак не містить відомостей про його серійний номер. Крім того, в переліку додатків до відзиву відповідачем зазначена під №4 «копія сертифікату відповідності відео реєстраторів», при цьому до відзиву не надано жодного сертифікату відповідності відеореєстраторів, а лише фотокопія «Декларація про відповідність», яка належним чином не завірена.

Також, із наданої відповідачем фотофіксацїї розташування транспортного засобу не вбачається, що знак 3.34 розташований з тієї сторони дороги на якій здійснено зупинку належним позивачу транспортним засобом. Так само не вбачається можливості ідентифікувати та встановити наявність вказаного забороняючого знаку на місці паркування автомобіля. Крім того, аналізуючи дані фотокопії неможливо встановити дату, час та момент здійснення такої фотофіксацїї.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, суд вважає, що надані відповідачем докази фотофіксацїї є недостовірними, недостатніми та недопустимими.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 3 ст.288 КУпАП встановлено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 25 КАС України встановлено, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи - позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 та до ст.11 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Крім цього, оскільки позивач в силу ст.288 КпАП України звільнений від сплати судового збору і такий при подачі адміністративного позову не сплачував, а тому у відповідності до вимог ст. 139 КАС України задовольняючи позовні вимоги суд не вбачає підстав для покладення на відповідача судових витрат у справі.

Керуючись ст.ст.9, 245, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77, 122, 121, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ005051 від 12.11.2018 року інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради ОСОБА_2, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - закрити.

На рішення можна подати апеляційну скаргу до восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Медведик Л.О.