Справа № 855/118/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/118/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року 02 год. 10 хв. м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Беспалова О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Коломійцевої А.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом офіційного спостерігача громадської організації «Центр контролю передвиборних програм» в територіальному виборчому окрузі №211 ОСОБА_5 до Центральної виборчої комісії, третя особа - кандидат на пост Президента України ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.04.2019 о 19 год. 12 хв. офіційний спостерігач громадської організації «Центр контролю передвиборних програм» в територіальному виборчому окрузі №211 ОСОБА_5 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії у вигляді відсутності будь-якого рішення щодо не допущення проведення передвиборчої агітації кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6, яка суперечить Конституції та Законам України;

- зобов'язати Центральну виборчу комісію розглянути на своєму колегіальному засіданні питання щодо визнання порушення кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6 проведення передвиборчої агітації згідно вимог Закону України «Про вибори Президента України»;

- визнати систематичну протиправну бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо надання незаконних переваг одному з кандидатів на пост Президента України у правах, можливостях та умовах участі у виборчому процесі з проведення виборів Президента України 31 березня 2019 року по відношенню до інших рівноправних суб'єктів виборчого процесу.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 квітня 2019 року кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6 під час здійснення своєї передвиборчої агітації було розміщено друковані агітаційні матеріали на носіях зовнішньої реклами із зображенням президента Російської Федерації, а 10 та 11 квітня позивачем було складено акти про факти виявлення порушення вимог Закону України «Про вибори Президента України», разом з цим, позивач вважає, що ЦВК допустила бездіяльність у вигляді відсутності будь-якого рішення щодо не допущення проведення передвиборчої агітації кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6, яка суперечить Конституції та законам України.

Також, вказує, що Центральна виборча комісія, отримавши один примірник агітаційного матеріалу кандидата на пост Президента України ОСОБА_6, ознайомившись з інформацією, що розміщена на ньому, зважаючи на визнання Російської Федерації країною - агресором, а її вищих посадових осіб особами, що вчиняють воєнні злочини та злочини проти громадян України, допустила протиправну бездіяльність та не здійснила належний контроль за додержанням законодавства України про вибори в частині заборони розміщувати агітаційний матеріал, що порушує Конституцію України та закони України.

Крім того, офіційний спостерігач громадської організації «Центр контролю передвиборних програм» в територіальному виборчому окрузі №211 ОСОБА_5 зазначає, що Центральна виборча комісія своєю бездіяльністю не забезпечила належного контролю та виконання своїх повноважень, що призвело до великої кількості заяв та повідомлень про порушення виборчого законодавства, включаючи відкритті кримінальні провадження, що в свою чергу свідчить про систематичну протиправну бездіяльність Центральної виборчої комісії, зокрема, щодо надання незаконних переваг одному з кандидатів на пост Президента України у правах, можливостях та умовах участі у виборчому процесі з проведення виборів Президента України 31 березня 2019 року по відношенню до інших рівноправних суб'єктів виборчого процесу.

Відповідачем до суду було подано відзив на адміністративний позов, у якому представник просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, зважаючи на те, що такий є необґрунтованим та безпідставним.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки такі є необґрунтованими.

Представник третьої особи зазначив, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи судом встановлено, що 09 квітня 2019 року кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6 під час здійснення своєї передвиборчої агітації було розміщено друковані агітаційні матеріали на носіях зовнішньої реклами із зображенням президента Російської Федерації.

10 та 11 квітня 2019 року позивачем було складено акти про виявлення порушення вимог Закону України «Про вибори Президента України», зокрема: в місті Київ на проспекті М. Бажана та проспекті Перемоги розміщено передвиборчу агітацію кандидата на пост Президента України ОСОБА_6 з зображеннями на них Президента Російської Федерації ОСОБА_8, що є порушенням ст.ст. 58, 64 Закону України «Про вибори Президента України».

12 квітня 2019 року до Центральної виборчої комісії уповноваженим представником кандидата на пост Президента України ОСОБА_6 у Центральній виборчій комісії ОСОБА_9 подано оригінал-макети друкованих матеріалів передвиборної агітації, виготовлені за рахунок коштів виборчого фонду кандидата, які містять зображення кандидата на пост Президента України ОСОБА_6, Президента Російської Федерації та напис "21 КВІТНЯ. ВИРІШАЛЬНИЙ ВИБІР".

Позивач, вважаючи, що ЦВК допустила бездіяльність у вигляді відсутності будь-якого рішення щодо не допущення проведення передвиборчої агітації кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6, яка суперечить Конституції та законам України, не здійснила належний контроль за додержанням законодавства України про вибори в частині заборони розміщувати агітаційний матеріал, що порушує Конституцію України та закони України, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам в межах доводів адміністративного позову, колегія суддів зазначає про таке.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про вибори Президента України» від 05.03.1999 № 474-XIV (далі - Закон № 474), Законом України «Про Центральну виборчу комісію» від 30.06.2004 №1932-IV (далі - Закон №1932), в редакціях, що були чинними на момент виникнення цих правовідносин, та підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими на їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1932 Центральна виборча комісія є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений, зокрема, повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону №1932 Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого і референдумного процесів, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України.

За змістом частини третьої статті 3 Закону №474 усі кандидати на пост Президента України мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі.

Пунктами 2, 3, 4, 9 статті 17 Закону №1932 передбачено, що Комісія забезпечує дотримання передбачених Конституцією та законами України принципів і засад виборчого процесу та процесу референдуму; здійснює контроль за додержанням вимог законодавства України про вибори і референдуми; забезпечує однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України; здійснює контроль за дотриманням політичними партіями, іншими суб'єктами виборчого процесу та процесу референдуму вимог законодавства про вибори і референдуми.

Пунктом 1 статті 18 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» до повноважень Центральної виборчої комісії віднесено здійснення організації підготовки і проведення виборів Президента України.

Частиною 1 статті 58 Закону України «Про вибори Президента України» передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата на пост Президента України. Передвиборна агітація може здійснюватися у будь-якій формі та будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.

Згідно п. 5, 6 статті 58 Закону України «Про вибори Президента України» передвиборна агітація може проводитися у таких формах: розповсюдження виборчих листівок, плакатів та інших друкованих агітаційних матеріалів чи друкованих видань, в яких розміщено матеріали передвиборної агітації; розміщення друкованих агітаційних матеріалів чи політичної реклами на носіях зовнішньої реклами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про вибори Президента України» участь у передвиборній агітації забороняється: особам, які не є громадянами України.

Окрім того, ч. 3 вказаної статті передбачено, що поширення у будь-якій формі матеріалів, що містять заклики до ліквідації незалежності України, зміни конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підриву її безпеки, незаконного захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства та розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров'я населення, забороняється.

Статтею 59 Закону України «Про вибори Президента України» передбачено, що кандидат на пост Президента України може на власний розсуд виготовляти матеріали передвиборної агітації за рахунок і в межах коштів свого виборчого фонду. Партія, яка висунула кандидата, може виготовляти друкований матеріал передвиборної агітації кандидата з використанням обладнання, що їй належить. Кандидат на пост Президента України може у такий же спосіб виготовляти матеріали своєї передвиборної агітації. Відомості, що містяться у цих матеріалах, повинні відповідати вимогам закону.

Кандидат на пост Президента України, партія, яка висунула кандидата на пост Президента України, зобов'язані подати по одному примірнику кожного друкованого матеріалу передвиборної агітації, виготовленого за рахунок коштів виборчого фонду та з використанням майна, що їм належить, до Центральної виборчої комісії не пізніш як на сьомий день з дня його виготовлення.

Так, з матеріалів справи колегією суддів встановлено, що до Центральної виборчої комісії 12 квітня 2019 року уповноваженим представником кандидата на пост Президента України ОСОБА_6 у Центральній виборчій комісії ОСОБА_9 подано оригінал-макети друкованих матеріалів передвиборної агітації, виготовлені за рахунок коштів виборчого фонду кандидата, які містять зображення кандидата на пост Президента України ОСОБА_6, Президента Російської Федерації та напис "21 КВІТНЯ. ВИРІШАЛЬНИЙ ВИБІР".

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних належних доказів участі у передвиборній агітації кандидата на пост Президента України ОСОБА_6 осіб, які не є громадянами України.

При цьому, суд зазначає, що саме по собі розміщення на матеріалі друкованої агітації кандидата на пост Президента України ОСОБА_6 зображення особи, яка не є громадянином України не може слугувати підставою для твердження, що ця особа бере безпосередньо участь в передвиборній агітації вказаного кандидата на пост Президента України.

Крім того, позивачем не наведено обґрунтувань та не підтверджено жодними належними доказами, яким чином зображення Президента Російської Федерації свідчить про порушення обмежень щодо ведення передвиборної агітації, встановлених частиною третьою статті 64 Закону України «Про вибори Президента України».

Посилання позивача на висновки Центральної виборчої комісії у постанові від 07 лютого 2019 року № 273 «Про відмову ОСОБА_10 у реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року» колегія суддів відхиляє, оскільки такі жодним чином не свідчать про протиправну бездіяльність ЦВК.

Щодо доводів позивача про те, що Центральна виборча комісія отримавши один примірник агітаційного матеріалу кандидата на пост Президента України ОСОБА_6, зважаючи на визнання Російської Федерації країною - агресором, а її вищих посадових осіб особами, що вчиняють воєнні злочини та злочини проти громадян України, допустила протиправну бездіяльність та не здійснила належний контроль за додержанням законодавства України про вибори в частині заборони розміщувати агітаційний матеріал, що не відповідає та порушує Конституцію України та закони України, колегія суддів зазначає, що такі є необґрунтованими, оскільки з відповідних матеріалів жодним чином не вбачається, що кандидат на пост Президента України ОСОБА_6 агітує до ліквідації незалежності України, зміни конституційного ладу, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, пропаганду війни та ін., а в даному випадку трактування таких матеріалів як пропаганда підтримки Російської Федерації чи Президента Російської Федерації є суб'єктивним судженням позивача.

Разом з тим, викладена позивачем аргументація не підтверджує наявність порушень ведення передвиборної агітації кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6, що обумовлює відсутність підстав, визначених Законом України «Про вибори Президента України» для вжиття Центральною виборчою комісією відповідних заходів реагування, а тому, суд приходить до висновку, що будь-якої протиправної бездіяльності Комісія у вигляді відсутності будь-якого рішення щодо недопущення проведення передвиборної агітації кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6, яка суперечить Конституції та законам України, не допустила, а тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Центральної виборчої комісії.

Що стосується вимоги зобов'язати Центральну виборчу комісію розглянути на своєму колегіальному засіданні питання щодо визнання порушення кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6 проведення передвиборчої агітації згідно вимог Закону України «Про вибори Президента України», то така не може бути задоволена, оскільки є похідною від першої вимоги позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» заяви та скарги, подані до Комісії, розглядаються у порядку, встановленому цим та іншими законами, а також Регламентом Центральної виборчої комісії. Заяви та скарги, які подані до Комісії під час виборчого процесу чи процесу референдуму та стосуються цього процесу, розглядаються Комісією протягом п'яти днів з дня надходження заяви або скарги, якщо інший строк не встановлено відповідним законом України про вибори або референдуми. Днем подачі такої заяви чи скарги вважається день фактичного отримання скарги Комісією.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, а представником позивача не спростовано, що по своїй суті примірник агітаційного матеріалу кандидата на пост Президента України розглядається як заява, а тому, суд приходить до висновку, що фактично, протягом п'яти днів з дня надходження такого примірника Центральна виборча комісія могла прийняти рішення щодо визнання порушення кандидатом проведення передвиборчої агітації.

Отже, беручи до уваги те, що до Центральної виборчої комісії уповноваженим представником кандидата на пост Президента України ОСОБА_6 у Центральній виборчій комісії подано оригінал-макети друкованих матеріалів передвиборної агітації 12 квітня 2019 року, то, останнім днем для прийняття ЦВК рішення щодо визнання порушення кандидатом проведення передвиборчої агітації є закінчення доби 17 квітня 2019 року (до 00:00 год. 18 квітня 2019 року), а оскільки позов, зокрема, про визнання протиправною бездіяльності Центральної виборчої комісії у вигляді відсутності будь-якого рішення щодо не допущення проведення передвиборчої агітації кандидатом на пост Президента України ОСОБА_6, яка суперечить Конституції та Законам України подано 15.04.2019 о 19 год. 12 хв., колегія суддів приходить до висновку про передчасність такого позову.

Окрім зазначеного, представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що будь-які заяви (звернення) до ЦВК щодо порушення кандидатами на пост Президента України вимог до передвиборчої агітації не надходили.

Разом з тим, представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що статтею 56 Закону України «Про вибори Президента України» передбачено прийняття ЦВК рішення про скасування реєстрації кандидата на пост Президента України та попередження кандидату на пост Президента України та партії, яка його висунула, однак, щодо прийняття рішення про скасування реєстрації кандидата на пост Президента України минув строк, встановлений Законом, а щодо оголошення попередження кандидату на пост Президента України та партії, яка його висунула - відсутні підстави, визначені Законом. Вказані доводи представником позивача не спростовані, а тому такі судом вважаються належними.

Щодо доводів позивача про систематичну протиправну бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо надання незаконних переваг одному з кандидатів на пост Президента України у правах, можливостях та умовах участі у виборчому процесі з проведення виборів Президента України 31 березня 2019 року по відношенню до інших рівноправних суб'єктів виборчого процесу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у позовній заяві ОСОБА_5 зазначає, що за період проведення виборчого процесу з виборів Президента України 31 березня 2019 року до суду на дії, бездіяльність та рішення Центральної виборчої комісії суб'єктами виборчого процесу було подано велику кількість адміністративних позовів та, як приклади упередженого ставлення Центральної виборчої комісії до кандидатів на пост Президента України вказує:

1) одним із кандидатів на пост Президента України вирішено реалізувати своє право на ознайомлення з Державним реєстром виборців шляхом отримання від Центральної виборчої комісії засвідчену цифровим підписом електрону копію бази даних Державного реєстру виборців, однак, в отриманні електронної копії Державного реєстру виборців, останньому було відмовлено та запропоновано ознайомлюватися з реєстром в приміщенні ЦВК та лише у робочий час. Запропонований Центральною виборчою комісією спосіб ознайомлення з Державним реєстром виборців, враховуючи швидкоплинність виборчого процесу, є несприйнятливим та таким, що прямо перешкоджає право кандидата на проведення його передвиборчої агітації;

2) Центральна виборча комісія здійснювала вибіркову реєстрацію громадських організацій, що матимуть право мати офіційних спостерігачів під час проведення виборів Президента України 31 березня 2019 року;

3) кандидатами на пост Президента України було подано адміністративні позови про протиправність прийнятого Центральною виборчою комісією рішення щодо Роз'яснення щодо реалізації положень частини шостої статті 64 Закону України "Про вибори Президента України». Так, Центральна виборча комісія вийшовши за межі своїх повноважень прийняла рішення за яким здійснила тлумачення та коментар законодавства, що не відноситься до виборчого законодавства;

4) Центральна виборча комісія прийняла постанову відповідно до якої надала дозвіл окружним виборчим комісіям створювати так звані «робочі групи» для перевірки стану захищеності ІАС «Вибори Президента України» ЄІАС «Вибори» із залученням співробітників Служби безпеки України, при цьому жодним чином не визначила кількісний склад робочої групи, не визначила перелік заходів, що має вчинити група, що призвело до того, що окружні виборчі комісії в більшій мірі при створені робочих груп щодо перевірки стану захищеності включали до таких робочих груп лише співробітників Служби Безпеки України, натомість відсутні співробітники Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, що безпосередньо мають повноваження щодо забезпечення формування та реалізації державної політики щодо захисту у кіберпросторі державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, кіберзахисту об'єктів критичної інформаційної інфраструктури, здійснює державний контроль у цих сферах;

5) на бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо відсутності розміщення в періодичному друкованому видані газеті «Голос України» та відсутності транслювання телерадіоорганізацією - Національною суспільною телерадіокомпанією України роз'яснення щодо заборони надання грошей чи безоплатно або на пільгових умовах товарів, послуг, робіт, цінних паперів, кредитів, лотерей, що прямо встановлено частиною сьомою статті 64 Закону України «Про вибори Президента України»;

6) Центральна виборча комісія в порушення Закону України «Про вибори Президента України» при повторному розподілі керівних посад в окружних виборчих комісіях у зв'язку з скасуванням реєстрації деяких кандидатів на пост Президента України, надаючи перевагу одному з кандидатів на пост Президента України, допустила незабезпечення пропорційних часток кожної категорії керівних посад в окружних виборчих комісіях з виборів Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року та збільшила такому кандидату на пост Президента України керівні посади, що є прикладом нівелювання принципу рівності прав всіх кандидатів на пост Президента України - суб'єктів виборчого процесу;

7) на інформацію, що з'явилася у засобах масової інформації в Інтернет-виданні «Дзеркало тижня» - «ZN.UA» (офіційний сайт https://dt.ua/ ) про те, що «Редакція ОТ. І/А отримала оперативні дані про підозрілі дії СБУ, Держспецзв'язку і ЦВК, які можуть свідчити про підготовку до маніпуляцій даними Державного реєстру виборців та системи ЦВК "Вибори" на етапі підрахунку голосів.

8) на опубліковану на офіційному сайті Громадської організації "Громадянська мережа "ОПОРА" інформацію щодо неправомірності дій ЦВК, характеру здійснення передвиборної кампанії чинним Президентом України, зафіксованих випадків агітації на користь кандидата на пост Президента України ОСОБА_6;

9) надходження до Міністерства внутрішніх справ та Національної поліції України з початку виборчої кампанії понад 2 тисячі повідомлень про порушення виборчого законодавства.

Позивач зазначає, що вказані обставини (що мали місце впродовж лютого - березня 2019 року), свідчать про систематичну протиправну бездіяльність Центральної виборчої комісії, зокрема, про те, що Центральна виборча комісія своєю бездіяльністю не забезпечила належного контролю та виконання своїх повноважень, що призвело до вказаної великої кількості заяв та повідомлень про порушення виборчого законодавства, включаючи відкритті кримінальні провадження.

Однак, суд відхиляє такі доводи, оскільки право особи, яка вважає, що її права порушені, на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів передбачене чинним законодавством, наявність позовів, заяв та повідомлень про порушення виборчого законодавства жодним чином не свідчить про упереджене ставлення Центральної виборчої комісії до кандидатів на пост Президента України. Разом з тим, вищезазначені обставини були предметом судового розгляду у справах №855/17/19, №855/21/19, №855/57/19, №855/53/19, №855/92/19, №855/76/19, №855/100/19, а отже судами їм надана відповідна оцінка, що унеможливлює їх повторний розгляд та оцінку.

Наведені позивачем аргументи не можуть бути підставою для визнання протиправною бездіяльності Центральної виборчої комісії щодо надання незаконних переваг одному з кандидатів на пост Президента України по відношенню до інших суб'єктів виборчого процесу чи свідчити про систематичну протиправну бездіяльність Центральної виборчої комісії.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 69 Закону України «Про вибори Президента України» окружна виборча комісія здійснює реєстрацію офіційних спостерігачів у відповідному територіальному виборчому окрузі та видає їм посвідчення за формою, встановленою Центральною виборчою комісією, не пізніше наступного дня після внесення подання.

Офіційний спостерігач від партії, кандидата на пост Президента України, громадської організації має право: бути присутнім з дотриманням вимог цього Закону на засіданнях дільничних та окружної виборчих комісій відповідного територіального виборчого округу з урахуванням положень, встановлених частиною дев'ятою статті 28 цього Закону, в тому числі під час підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці, встановлення підсумків голосування у територіальному виборчому окрузі; звертатися із заявою чи скаргою до відповідної виборчої комісії чи до суду щодо усунення порушень цього Закону в разі їх виявлення; складати акт про виявлення порушення цього Закону, що підписується ним та не менш як двома виборцями, які засвідчують факт цього порушення, із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові, місця проживання та адреси житла, та подавати його до відповідної виборчої комісії чи до суду.

Згідно Додатку 14 до постанови Центральної виборчої комісії 27.02.2014 №26, яким передбачено Форму посвідчення офіційного спостерігача від громадської організації у територіальному виборчому окрузі, згідно до якої, у посвідченні зазначається, у якому територіальному виборчому окрузі офіційний спостерігач здійснює свої повноваження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є офіційним спостерігачем громадської організації «Центр контролю передвиборних програм» в територіальному виборчому окрузі №211, що підтверджується, зокрема, копією посвідчення офіційного спостерігача №22 від 04.03.2019.

З аналізу наведених вище норм законодавства колегія суддів приходить до висновку, що повноваження ОСОБА_5, передбачені статтями 68-69 Закону України «Про вибори Президента України» поширюються на відповідний територіальний виборчий округ - №211, а тому, вважає, що у ОСОБА_5 відсутні повноваження щодо фіксування порушень поза межами територіального виборчого округу №211, межами якого є Голосіївський район міста Києва, що в свою чергу свідчить про відсутність повноважень на фіксування порушень на території інших районів м. Києва (в даному випадку, проспекті М. Бажана та проспекті Перемоги, які входять в інші територіальні виборчі округи).

Колегія суддів зазначає, що доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 273 КАС України, суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою передбачено сплату судового збору за ставкою, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.).

Так, позивачем заявлено дві немайнові вимоги (та одну похідну), а тому, судовий збір за подання адміністративного позову складає 1536 грн. 80 коп. (768,40+768,40).

За приписами ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи, що при поданні адміністративного суду судовий збір позивачем не було сплачено, колегія суддів, відповідно до приписів статті 139 КАС України, дійшла висновку про необхідність стягнення з позивача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.139, 143, 194, 241, 246, 250, 271, 272, 273, 277, 278 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову офіційного спостерігача громадської організації «Центр контролю передвиборних програм» в територіальному виборчому окрузі №211 ОСОБА_5 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Стягнути з офіційного спостерігача громадської організації «Центр контролю передвиборних програм» в територіальному виборчому окрузі №211 ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду (р/р №1055, отримувач - УК у Печерському районі, код отримувача - 38004897, МФО - 899998) судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1536 (тисячу п'ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч.1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржене до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в порядку та строки визначені статтею 278 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функ ціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу - тобто через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.А. Губська

О.О. Беспалов

Головуючий суддя Ключкович Василь Юрійович

Судді: Губська Олена Анатоліївна

Беспалов Олександр Олександрович