Справа № 761/1356/18
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/1356/18
Провадження № 2-а/761/485/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві патрульна поліції інспектор Філоненко Оксани про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві патрульна поліції інспектор Філоненко Оксани про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 січня 2018 року приблизно о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 знаходився за кермом власного автомобіля «MAZDA CX-9» д/н НОМЕР_1, який стояв під знаком «Стоянка для інвалідів» біля кафе «Сушия», що по вул. Б.Хмельницького, 10. У машині знаходились пасажири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В цей час до автомобіля з боку водія підійшла жінка,яка в подальшому виявилась інспектором патрульної поліції Філоненко О. та повідомила, що автомобіль схожий на автомобіль ОСОБА_1, або навіть даний автомобіль порушив ПДР на вул. Хрещатик. В подальшому після перевірки документів, інспектор повідомила, що ОСОБА_1 буде оштрафовано за порушення ПДР на вул. Хрещатик. Також, інспектор не зважаючи на заперечення позивача повідомила, що постанова буде надіслана поштою. Як зазначає позивач, інспектор не повідомила, які саме порушення ПДР вчинив ОСОБА_1 15.01.2018 р. дізнався від інших співробітників поліції, що так дійсно 06.01.2018 р. співробітник поліції - патрульна поліції Оксана Філоненко винесла постанову (серія ЕАА № 257036) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425 грн. У період з 06.01.2018 р. по 15.01.2018 р. постанову ОСОБА_1 не отримував. Вважає дії відповідача щодо винесення постанови протиправними, із постановою не згоден. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Постанова була складена без врахування зауважень та пояснень позивача, які відповідач навіть не запропонувала написати. Доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 не надано, свідків, які знаходились в автомобілі не опитано, факт порушення, який відображено в постанові, оснований на припущеннях, що є порушенням закону. Крім того, згідно зі змістом постанови, що оскаржується адміністративне правопорушення вчинена позивачем у Печерському районі, проте спілкування із інспектором відбувалося у Шевченківському районі м. Києва, а з постанови не зрозуміло взагалі, де її було складено. У постанові не вказано в якому напрямку рухався автомобіль, не вказано чи зупиняла поліції ОСОБА_1 Позивачу не було роз'яснено прав та обов'язків. В порушення вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП у постанові немає даних чи були свідки правопорушення. У зв'язку із викладеним, просить скасувати постанову серії ЕАА № 122 від 06.01.2018 р., винесену інспектором О.Філоненко за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді накладення штрафу в розмірі 425грн.; провадження у справі відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності події правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 02 березня 2018 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного КАС України.

Представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, згідно якого вважає вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, однак останні не можуть братись судом до уваги так як подані в порушення ч. 6 ст. 162 КАС України.

В свою чергу від позивача надійшла відповідь на відзив, з якого вбачається, що ОСОБА_1 заперечує щодо доводів сторони відповідача вважає їх безпідставними.

Крім того, стороною позивача надавались до суду заяви про виклик свідків, та розгляд справи у судовому засіданні, проте судом не можуть братись вказані заяви до уваги, оскільки стороною позивача порушено строки їх подачі, що визначено ст. 167 КАС України.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві старшим лейтенантом поліції Філоненко О.В. було складено постанову серії ЕАА № 257036 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. 00 коп.

Підставою для прийняття зазначеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу стало те, що 06.01.2018 о 23:31:44 в м. Києві по вул. Хрещатик, 25 проїхав перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, чим порушив п. 8.7.3 з ПДР - порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку вказаному стрілкою.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 8.7.3 з ПДР України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору. Сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов'язок з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначає позивач, відповідачем не взято до уваги його усні пояснення, не опитано світків які в момент спілкування із інспектором перебували в автомобілі.

Так, відповідачем не надано жодних доказів щодо скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху, яке могло бути підставою для складання відповідного протоколу за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1, що відповідач незаконно розглянув на місці парковки транспортного засобу справу про вчинення ним адміністративного правопорушення, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 1 ст. 246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає розгляду питання про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР в певному приміщенні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі . Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до п. 4 Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Позивачем не визнається той факт, що у час вказаний у постанові серії ЕАА № 257036 ОСОБА_1 керуючи автомобілем «MAZDA CX-9» д/н НОМЕР_1 перебував на вул. Хрещатик, 25.

Із постанови серії ЕАА № 257036 вбачається, що місце розгляду справи є м. Київ, вул. Хрещатик, 38, зазначене заперечується позивачем, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Отже, відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місті вчинення адміністративного правопорушення, за таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення на вул. Хрещатик, 25 у м. Києві, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем.

Згідно положень ст.286 КАС України враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності винесення постанови, суд вважає за можливе скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 77, 242, 250, 286, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст.ст. 122, 251, 222, 258, 280 КУпАП, ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві патрульна поліції інспектор Філоненко Оксани про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА № 122 від 06.01.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: