Справа № 0440/7015/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 квітня 2019 року Справа №0440/7015/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 0440/7015/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1П звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з вимогами щодо визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення з 01.06.2018 р. виплати призначеної за віком пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, пенсію за червень та липень 2018 року шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов'язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, пенсію за червень та липень 2018 року, шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк". Стягнуто із ОСОБА_1 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704,80 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області судовий збір в розмірі 704,80 грн.

З наявних матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист по справі № 0440/7015/18 видано 16.01.2019 року.

29.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

17.04.2019 року сторони, які належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності, якому він просив задовольнити заяву про визнання протиправними дій вчинених на виконання рішення суду в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 383 КАС України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

У вказаній заяві позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 0440/7015/18 в частині виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсії за червень та липень 2018 року, шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк".

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб'єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб'єктом владних повноважень дій зобов'язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження ВП № 58546767 з примусового виконання виконавчого листа № 0440/7015/18, який видано Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.01.2019 року.

В заяві позивач вказує, що протиправність дій головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області полягає у тому, що на виконання постанови державного виконавця Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області надана відповідь від 22.03.2019р. №6072/08-01/26, з якою позивач ознайомився 28.03.2019р. За змістом цієї відповіді ОСОБА_1 нарахована, але не виплачена пенсія за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 3782,50 грн. Однак, Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області позбавлене можливості провести цю виплату через очікування визначення Кабінетом Міністрів України порядку здійснення таких виплат. Таким чином рішення суду не виконано та Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області не вживає жодних заходів для його виконання.

При цьому, позивач не зазначив, в чому саме полягають дії відповідача, вчинені на виконання судового рішення, які позивач просить визнати протиправними.

Постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов'язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Судом встановлено, що Листом № 6072/08-01/26 від 22.03.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України повідомило відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року по справі № 0440/7015/18 добровільно, а саме: було здійснено нарахування пенсії за червень-липень 2018 року ОСОБА_1 розмір доплати за вказаний період складає 3782,50 грн.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 розділу II Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, основним завданням управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі висування пенсій та виплати пенсій, щомісячного довічного утримання судцям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між зонами (містами). Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все ст. 23 Бюджетного кодексу України, а саме: будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача в межах справи № 0440/7015/18.

При цьому, суд звертає увагу, що в разі незгоди з рішенням суб'єкта владних повноважень та процедурою його прийняття позивач має право звернутися до суду із позовною заявою про оскарження дій чи бездіяльності відповідача в загальному порядку, а не в межах ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вчинені відповідачем дії, спрямовані на фактичне виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року по справі № 0440/7015/18, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали суду в межах цієї справи.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що виконавчий лист, виданий в межах справи № 0440/7015/18 на даний час перебуває в провадженні державного виконавця, виконавче провадження не закінчено.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 75 Закону України Про виконавче провадження визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що на час розгляду заяви позивача в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, державним виконавцем не вичерпано надані йому повноваження щодо примусового виконання рішення суду зобов'язального характеру.

Таким чином, звернення позивача з метою визнання судом протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, є передчасним.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 0440/7015/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії та відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 248, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 0440/7015/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію цієї ухвали направити всім сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник