Справа № 711/600/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

15 квітня 2019 року справа № 711/600/19

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 711/600/19

за позовом ОСОБА_1

до начальника Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Завгородського Володимира Івановича

про скасування постанови, прийнято ухвалу.

21.03.2019 до Черкаського окружного адміністративного суду передана за предметною підсудністю із Придніпровського районного суду м. Черкаси справа за позовом ОСОБА_1 до начальника Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Завгородського Володимира Івановича, у якій позивач просить:

- скасувати постанову від 02.01.2019 № 040895 прийняту начальником Укртрансбезпеки у Черкаській області Завгородським Володимиром Івановичем про застосування адміністративно - господарського штрафу та притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої абзацом 4 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У зв'язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 22.03.2019, на підставі частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з моменту отримання копії ухвали. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 29.03.2019.

02.04.2019 до суду на виконання ухвали від 22.03.2019 позивачем надано заяву про усунення недоліків до якої додано адміністративний позов у новій редакції, клопотання про звільнення від сплати судового збору. За результатами вивчення адміністративного позову у новій редакції судом встановлено, що позивачем не усунуто недоліки, визначені ухвалою від 22.03.2019.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві п'ять днів для усунення недоліків з моменту отримання копії даної ухвали. В ухвалі від 22.03.2019 зазначено, що недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: нової редакції позовної заяви з її копіями та копіями доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі із зазначенням: офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача; офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, реєстраційного номеру облікової картки платника податків/ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ відповідача; засвідчених у встановленому порядку документів, що додаються до позовної заяви; доказів сплати судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. або доказів належності до категорій осіб, звільнених від сплати судового збору.

Згідно пункту 15 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Ухвалою від 22.03.2019 зазначалось, що відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається, зокрема ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України). Позивачем у порядку усунення недоліків позовної заяви подано нову редакцію позовної заяви, де у якості ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ відповідача зазначено 38031150. Разом з тим, згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи в зазначено управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області. Відповідачем не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ стосовно відповідача.

Ухвалою від 22.03.2019 зазначалось, що відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України). Кодексом адміністративного судочинства України (частини 4, 5 статті 94) передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, що знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем у порядку усунення недоліків позовної заяви надано до суду фото(ксеро)копії документів, що не засвідчені у встановленому порядку, зокрема: постанови від 02.01.2019 № 040895, четвертої та п'ятої сторінки трудової книжки, першої, дванадцятої та тринадцятої сторінок паспорту громадянина України, картки платника податків, листа від 02.01.2019 № СА 040895.

Враховуючи зазначене, позивачем не виконано вимоги ухвали від 22.03.2019 у частині надання засвідчених у встановленому порядку копій документів, що додані до позовної заяви.

Ухвалою від 22.03.2019 зазначалось, що правовідносини щодо накладення зазначених штрафів не регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з чим відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору. Позивачу запропоновано надати докази сплати судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. або докази належності до категорій осіб, звільнених від сплати судового збору.

У порядку усунення недоліків позовної заяви позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. У клопотанні зазначено, що позивач є безробітним, не має доходу і не отримує соціальних виплат, виплат допомоги по безробіттю, тому вважає, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір. Позивачем зазначено, що справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у частині 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», не передбачено. Позивач у обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору посилається на пункт 1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи. Під час здійснення правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку. У клопотання про звільнення від сплати судового збору зазначено, що незаконними діями відповідача позивачеві нанесено моральну шкоду, порушивши його конституційні права передбачені статтями 3, 21, 22, 62 Конституції України, а відповідно до статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади.

Вирішуючи заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає про таке.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може піддаватись дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05).

Щодо посилання позивача на те, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору за подання скарг, суд зазначає, що позивач звернувся саме з позовною заявою, а не із скаргою, і Законом України «Про судовий збір» передбачено (стаття 9), що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кодексом адміністративного судочинства України встановлено (частина 3 статті 161), що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Посилання позивача на пункт 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, суд зазначає, що предметом даного позову є скасування постанови від 02.01.2019 № 040895. Вимог про відшкодування шкоди заподіяної позивачу незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади у даному позові не заявлено.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, що свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути відомості щодо доходів фізичної особи, що можуть бути надані на заяву про отримання відомостей з Державного реєстру про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків згідно пункту 5 Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом МФУ від 29.09.2017 № 822; документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад, за комунальні послуги; документи про стягнення заборгованості з позивача у межах виконавчого провадження тощо.

Оцінюючи надані позивачем докази скрутного матеріального становища - сторінку трудової книжки із відомостями про перебування позивача на обліку у центрі зайнятості, суд зазначає, що довідка з Черкаського місцевого центру зайнятості не свідчить про скрутне матеріальне становище, а інших доказів скрутного матеріального становища позивачем не надано. Зокрема не надано доказів, що сума судового збору, що необхідно сплатити за подання даного позову перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Визначення майнового стану сторони залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Необґрунтоване звільнення від сплати судового збору утворить переваги у становищі стосовно інших суб'єктів звернення до суду за захистом, тоді як відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України одним із принципів здійснення правосуддя у адміністративних судах є принцип рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. З огляду на додані до позовної заяви клопотання і докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи зазначене, позивачем не виконано вимоги ухвали від 22.03.2019 у частині надання доказів сплати судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. або доказів належності до категорій осіб, звільнених від сплати судового збору.

Оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, що залишена без руху, позовна заява залишається без розгляду на підставі частини 15 статті 171 та пункту 7 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена. Згідно частини 4 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку. Частиною 5 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду. Враховуючи, що позивачем не сплачено судового збору і зазначена обставина слугувала підставою для залишення позовної заяви без руху, то відсутні підстави для вирішення питання повернення судового збору.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 139, 160, 161, 169, 171, 240, 242, 243, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до до начальника Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Завгородського Володимира Івановича про скасування постанови - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова