Справа № 480/995/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2019 р. справа № 480/995/19
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною щодо невиплати пенсії за період з травня по липень 2018 року та зобов'язання нарахувати та виплатити суму пенсії за вказаний період. Свої вимоги мотивує тим, що він є внутрішньо переміщеною особою. Місцем його фактичного проживання є АДРЕСА_1. З травня по липень 2018 року виплату пенсії йому було припинено у звязку з отриманням відповідної інформації про відсутність за місце фактичного проживання. Виплата пенсії була поновлена з серпня 2018 року. Проте, пенсія за період з травня по липень 2018 року залишається невиплаченою. Позивач не погоджується з такою бездіяльністю органу Пенсійного фонду, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії припиняється за рішенням органу Пенсійного фонду або за рішенням суду. В даному випадку припинення виплати пенсії здійснено без прийняття Сумським об'єднаним УПФ України Сумської області відповідного рішення.
Ухвалою суду від 19.03.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що питання призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування. Підставою для виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі є довідка, видана відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Рішення про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати приймає Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. На підставі вказаного рішення управління приймає своє рішення. З 14.06.2016 рішення щодо призначення (відновлення) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) органами Пенсійного фонду України можуть прийматися на підставі копії рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у містах Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах рад. Відповідно до отриманої управлінням інформації про те, що позивач не проживає за фактичним місцем проживання, управлінням з 01.05.2018 було припинено виплату пенсії позивачу. Рішенням Комісії від 20.06.2018 було вирішено поновити виплату пенсії позивачу з 01.07.2018. Таким чином, управлінням не виплачено позивачу пенсію за період з 01.05.2018 по 31.07.2018. При цьому, управління зауважило, що пенсія позивачу за вказаний період нарахована, проте її виплата буде проведена на умовах окремого порядку.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Сумському об'єднаному УПФУ, яке до травня 2018 року нараховувало та виплачувало йому пенсію.
Згідно з копією довідки від 24.11.2017 №878 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.130.
З травня 2018 року Сумським об'єднаним УПФУ виплата пенсії ОСОБА_1 припинена.
Тому позивачем був оформлений запит на отримання публічної інформації про надання відомостей про номер та дату рішення керівника органу Пенсійного фонду про припинення нарахування (виплати) пенсії, або якщо такого рішення не існує - реєстраційні дані (назва, номер, дата) розпорядчого документа, на підставі якого припинено нарахування (виплата) пенсії; відомостей про дату, з якої припинені нарахування та виплата пенсії, та на який термін; відомостей про нарахування та виплату пенсії за поточний 2018 (помісячно) (а.с.14).
Разом з тим, після відновлення виплати пенсії позивачу, залишається невиплаченою пенсія з травня по липень 2018 року.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд зазначає наступне.
За приписами ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване в Законі України № 1058-ІУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та в Законі України №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, якими встановлено порядок призначення, нарахування та виплати пенсії. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягай встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсій страховий стаж. Питання виплати пенсій врегульовані ст. 47 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно якої пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 4 вказаного Закону виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Згідно зі ст. 5 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування виключно цим Законом України визначається порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням. Таким чином, Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування або будь-яким іншим законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які мають статус внутрішньо переміщених.
Статтею 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Вказаний перелік є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. Жодна з цих підстав відповідачем не була застосована для припинення виплати пенсії. Окреме рішення про припинення виплати пенсії відповідачем не виносилось, письмова інформація про припинення виплати пенсії територіальним органом Пенсійного фонду не надсилалась.
Отже, відповідач припинив виплату пенсії позивачу, не приймаючи рішення у відповідності до ч. 1 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, при тому, що жодним законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які мають статус внутрішньо переміщених.
На думку суду, право громадянина на отримання призначеної йому пенсії не можна повязувати з такою умовою, як постійне проживання або перебування за місцем реєстрації місця проживання. Будь-які висновки органів соціального захисту про відсутність осіб за місцем проживання, перебування чи реєстрації, а також рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (яка була створена виконавчим органом міської ради на підставі ПКМУ від 08.06.2016 №365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам), яке фактично слугувало підставою для припинення виплати пенсії позивачу, ніяким чином не є таким рішенням у розумінні ч. 1 ст. 49 Закону України №1058-ІУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Аналогічний висновок викладений у зразковій справі про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі, викладений у рішенні Верховного Суду від 03 травня 2018 року (справа №805/402/18, провадження №Пз/9901/20/18), згідно якого визнано протиправним та скасовано розпорядження Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 березня 2017 року Про припинення виплати пенсії до з'ясування та зобов'язано відновити виплату призначеної їй пенсії за віком з 01 квітня 2017 року.
Дана справа №480/995/19 є аналогічною із вказаною зразковою справою.
Суд зазначає, що відповідач поновив нарахування пенсії з серпня 2018 року, проте, безпідставно не виплатив пенсію за період з травня по липень 2018 року.
Заяви відповідача про невиплату пенсії позивачу за травень-липень 2018 року у зв'язку з проведенням її виплати на умовах окремого порядку є безпідставними, оскільки статтею 47 Закону України № 1058-ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» чітко визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, як суб'єкт владних повноважень, не довело правомірності припинення виплати пенсії позивачу з травня по липень 2018 року.
Таким чином, суд вважає за необхідне визнання протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо невиплати пенсії за період з 01.05.2018 по 31.07.2018 та зобовязати виплатити нараховану суму пенсії за вказаний період.
Стосовно вимог позивача про звернення судового рішення в частині присудження виплати пенсії до негайного виконання, суд зазначає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України
Предметом розгляду спору в даній справі є не стягнення суми боргу при присудженні пенсії, а зобов'язання відповідача виплатити пенсію за минулий період (три місяці), оскільки позивачу пенсія виплачується.
Що стосується клопотання позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, слід зазначити наступне.
Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, вказаною статтею встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.
Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов'язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судові витрати в розмірі 768,40грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії за період з травня по липень 2018 року.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар