Справа № 320/588/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2019 року справа № 320/588/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, щодо неправомірного перерахунку пенсії ОСОБА_1 після виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2018 та виплату пенсії в розмірі, що визначений до виконання рішенням суду;

- зобов`язати Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та щомісячну виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках №1/2/1800 від 04.06.2014 року та з врахуванням довідки від 12.10.2012 року №3/1/2862, виданої Київським обласним військкоматом Міністерства Оборони України про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, з врахуванням рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2018, при цьому при розрахунку заробітку в зоні відчуження, з якого обчислюється пенсія врахувати всі кошти отримані за цей період, визначивши середньомісячну заробітну плату за роботу в зоні відчуження в розмірі 2724, 90 крб. починаючи з 01.10.2018 з врахуванням виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що відповідачем неправомірно здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки від 04.06.2014 №1/2/1800, оскільки вона видана згідно із рішенням суду та відповідно до вимог статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач проти позову заперечував, надав до суду письмовий відзив, у якому просив суд відмовити в задоволенні позову та зазначив, що оскільки середньомісячний заробіток, з якого обчислюється розмір пенсії на виконання рішення суду буде менший, ніж той, що визначений до виконання рішення суду, то проводити такий перерахунок пенсії недоцільно.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 на підставі статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

Дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , у 1986 році брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням від 03.07.2003 серії НОМЕР_1 , посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І серії НОМЕР_2 та вкладкою до нього № НОМЕР_3 .

Як пенсіонер, якому пенсія призначена на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області.

У 2012 року позивач звернувся до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчудження в 1986-1990 роках при Київському обласному військовому комісаріаті з проханням надати довідку про грошове забезпечення, яке отримане ним за період служби в 1986 році в зоні Чорнобильської АЕС. Так, 12 жовтня 2012 року позивачу було видано Довідку №31/2862 про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках до якої було включено виплати за роботу в зоні № 3.

Не погоджуючись із правильністю наведених у вказаній довідці розрахунків заробітку, позивач повторно звернувся до Київського обласного військового комісаріату з проханням включити додатково до довідки кошти, зазначені в архівній довідці про грошове забезпечення, отримане в в/ч НОМЕР_4 . Позивачу було відмовлено у видачі нової довідки про грошове забезпечення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 по справі № 810/5758/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчудження в 1986-1990 роках при Київському обласному військовому комісаріаті щодо відмови включити до Довідки про грошове забезпечення від 12.10.202 року №3/1/2862 кошти, зазначені в Довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №81904 від 25.06.2012 року, та зобов`язано Комісію з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення) Київського обласного військового комісаріату включити до довідки про грошове забезпечення позивача, за період проходження служби в зоні №3 Чорнобильської АЕС, оклад за військове звання, кошти за 25 рентген (ОГВ) та кошти за роботу в зоні підвищеної радіації (ЗПР) отримані ОСОБА_1 , відповідно до довідки Галузевого державного архіву Міноборони від 25.06.2012 №81904.

На виконання постанови Київського окружного адміністративного суду, Київським обласним військовим комісаріатом видано, позивачу, додатково довідку від 04.06.2014 № 1/2/1800.

Пізніше, позивач звернувся до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про прийняття довідки № 1/2/1800 та проведення перерахунку пенсії по інвалідності. До заяви позивачем було додано: довідку про заробітну плату, витяг з протоколу та архівну довідку 1986 року.

У відповідь на заяву, позивач отримав рішення Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 11.01.2018 № 62, яким йому було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії та донарахуванні пенсії по інвалідності.

Тому, позивач знову звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2018, яке набрало чинності 06.04.2018 року, вимоги задоволені в повному обсязі та зобов`язано Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та щомісячну виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 04.06.2014 № 1/2/1800 та проведеного перерахунку з урахуванням довідки від 12.10.2012 № 3/1/2862, виданої Київським обласним військкоматом Міністерства оборони України про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, із зазначенням загальних сум - 306,46 крб., 262,68 крб., 423,70 крб., 1112,00 крб., починаючи з 04.01.2018 з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду Білоцерківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 04.01.2018 у добровільному порядку. Після проведення перерахунку розмір основної пенсії склав 8 459,95 грн, а загальний розмір пенсії (з урахуванням усіх підвищень) склав 10 068,37 грн.

Пізніше, листом Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 26.10.2018 року №21018/0-11, позивача було повідомлено про перегляд виконання рішення суду від 07.03.2018 року по справі №810/681/18, обгрунтовуючи тим, що в рішеннні суду відсутнє визначення заробітної плати для обчислення пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків та не покладено зобов`язань щодо врахування в заробіток задвоєних сум заробітної плати за один і той же період. А тому, Відповідач здійснив повторний перерахунок розміру пенсії позивача на виконання рішення суду від 07.03.2018 та зазначив, що оскільки, пенсія після перерахунку буде меншою ніж та, яку позивач отримував, то вважає за недоцільне робити перерахунок та залишити розмір пенсії, який був до рішення суду від 07.03.2018.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Частиною четвертою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 13.10.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Положеннями постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» передбачались виплати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, що виконують службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади за військовим або спеціальним званням в подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 05 червня 1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню довкілля» дія постанови від 07 травня 1986 року № 524-156 була поширена і на військовослужбовців, зайнятих на роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню довкілля.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати від 17 травня 1986 року №964 рс дозволено керівникам міністерств і відомств, які беруть участь у ліквідації аварії, за згодою голови урядової комісії здійснювати у виключених випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в ІІІ зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі порівняно з установленими діючим законодавством нормами, в ІІ зоні в чотирикратному розмірі і в І зоні в трьохкратному розмірі. Цим розпорядженням також передбачено, що в тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і у зв`язку з цим не допускається для подальшої роботи в вказаних зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода в розмірі п`ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ трьохмісячних окладів грошового забезпечення згідно посади та військового і спеціального звання.

Таким чином, нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на час виконання позивачем службових обов`язків, передбачались виплати посадового окладу та окладу за військовим або спеціальним званням в подвійному розмірі, а також виплата, особам офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ, трьохмісячних окладів грошового забезпечення згідно посади та військового і спеціального звання.

Згідно Тимчасових санітарних вимог безпеки при виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, погоджених першим заступником міністра охорони здоровя СРСР та першим заступником голови Держатоменергонагляду, затверджених першим заступником міністра середнього машинобудування, заступником міністра енергетики і електрифікації СРСР в липні 1986 року, на час робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на енергоблоці №4 Чорнобильської АЕС, для кожного працюючого встановлюється сумарна гранична індивідуальна доза зовнішнього опромінення, що дорівнює 25 рентген.

Архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 25.06.2012 № 81904 підтверджується участь позивача у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 15.09.1986 по 13.10.1986 в зоні небезпеки №3, а також отримання ним дози опромінення 25 рентген.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ураховуючи вищезазначене, беручи до уваги обставини встановлені постановою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 по справі № 810/5758/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014, а також Довідку Вищого адміністративного суду України від 01.01.2007, пунктом 23, якої, визначено, що позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням зазначених сум, підлягають задоволенню в тому разі, якщо судом буде встановлено, що особа одержала певні кошти в період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як заробітну плату, а не у зв`язку з отриманням підвищеної дози радіації, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, призначення пенсії та її розмір залежать від фактично одержаної заробітної плати (грошового забезпечення) працівником (військовослужбовцем) у період його роботи в зоні відчуження.

Оскільки, позивач як військовий, який призваний на військові збори по ліквідації аварії на ЧАЕС, то йому необхідно врахувати всю суму заробітної плати, яку він отримав у зоні відчуження.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, частиною четвертою статті 78 КАС України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Всупереч наведеним вимогам, Білоцерківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київського області, не доведена правомірність відмови у проведенні перерахунку відповідно до рішення суду, оскільки рішення суду має бути виконано безумовно в силу ст. 14 КАС України, а також, відповідач не має права ревізувати рішення суду в обхід процедури оскарження такого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати присудженню з державного бюджету на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, щодо неправомірного перерахунку пенсії ОСОБА_1 після виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2018 та виплату пенсії в розмірі, що визначений до виконання рішенням суду;

Зобов`язати Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та щомісячну виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках №1/2/1800 від 04.06.2014 року та з врахуванням довідки від 12.10.2012 року №3/1/2862, виданої Київським обласним військкоматом Міністерства Оборони України про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, з врахуванням рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2018, при цьому при розрахунку заробітку в зоні відчуження, з якого обчислюється пенсія врахувати всі кошти отримані за цей період, визначивши середньомісячну заробітну плату за роботу в зоні відчуження в розмірі 2724, 90 крб. починаючи з 01.10.2018 з врахуванням виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.