Справа № 817/1652/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Рівне №817/1652/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України Головного управління ДФС в Рівненській області
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1), за змістом якого просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації: №728559/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №728173/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №722579/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722574/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722576/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722475/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722343/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №728068/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №728070/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №727732/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р.

зобов'язати зареєструвати податкові накладні, виписані ФОП ОСОБА_1: від 31.10.2017 року № 26 на загальну суму 25 000,00 грн. з ПДВ, від 31.10.2017 року № 25 на загальну суму 88 020,00 грн. з ПДВ, від 29.09.2017 року № 21 на загальну суму 85 068,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 22 на загальну суму 24 000,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 20 на загальну суму 77 040,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 21 на загальну суму 95 700 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 12 на загальну суму 117 720,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 19 на загальну суму 117 720,00 грн. з ПДВ, від 31.07.2017 року № 19 на загальну суму 126 360,00 грн. з ПДВ, від 31.07.2017 року № 21 на загальну суму 168 480,00 грн. з ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що контролюючим органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено конкретного критерію оцінки ступеня ризику, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної, що передбачає визначення конкретного переліку документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено вимоги підпункту 201.16.1. пункту 201.16статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України). Зазначив, що спірне рішення комісії ДФС про відмову у реєстрації податкової накладної всупереч положенням постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" від 29.03.2017 №190 прийняте без урахування наданих документів у підтвердження суті та змісту здійснених позивачем господарських операцій.

Окрім того зауважив, що оскільки контролюючим органом протягом операційного дня не було надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, то податкові накладні вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З таких підстав просив суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи визначено за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідач-1 позову не визнав. Представник відповідача-1 подав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що спірне рішення про відмову у реєстрації податкових накладних Державною фіскальною службою України не приймалось. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

19.09.2018 представник позивача подав суду заяву, у якій просив суд залучити до участі у справі співвідповідача - Головне управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач-2), а також викласти позовні вимоги, у зв'язку із залученням співвідповідача у справі, у наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації №728559/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №728173/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №722579/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722574/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722576/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722475/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722343/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №728068/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №728070/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №727732/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р.

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні, виписані ФОП ОСОБА_1 від 31.10.2017 року № 26 на загальну суму 25 000,00 грн. з ПДВ, від 31.10.2017 року № 25 на загальну суму 88 020,00 грн. з ПДВ, від 29.09.2017 року № 21 на загальну суму 85 068,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 22 на загальну суму 24 000,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 20 на загальну суму 77 040,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 21 на загальну суму 95 700 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 12 на загальну суму 117 720,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 19 на загальну суму 117 720,00 грн. з ПДВ, від 31.07.2017 року № 19 на загальну суму 126 360,00 грн. з ПДВ, від 31.07.2017 року № 21 на загальну суму 168 480,00 грн. з ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 27.11.2018 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ДФС у Рівненській області.

Відповідач-2 - Головне управління ДФС у Рівненській області позову не визнав та подав відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача-2 зазначив, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрацію спірних податкових накладних було зупинено, оскільки вказані податкові накладні відповідала критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. При цьому зазначив, що за результатами опрацювання системою моніторингу критеріїв оцінки ризику було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 8459 та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної. Стверджував, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області було чітко зазначено критерії ризику, що зумовили зупинення реєстрації податкових накладних. Окрім того наголосив на безпідставності тверджень позивача щодо не зазначення конкретного переліку документів, необхідного для проведення реєстрації відповідної податкової накладної. Покликаючись до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України стверджував, що даною нормою ПК України встановлено зобов'язання податкового органу зазначити у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної пропозиції щодо подання платником податку пояснень та/або копій документів (за вичерпним переліком), що, на переконання відповідача 2, не передбачає зазначення у квитанції конкретного переліку таких документів, адже такі чітко визначені та затверджені у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. Оскільки позивачем були направлені відповідні повідомлення без повного переліку документів, передбачених у Вичерпному переліку та достатніх для підтвердження здійснення господарських операцій, податковим органом обґрунтовано прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, відтак просив суд відмовити в позові повністю.

Представник позивача подав відповідь на відзив Головного управління ДФС в Рівненській області, у якій зазначив, що фіскальний орган був зобов'язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, що впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, передбачених у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також звернув увагу, що зазначення у квитанції про необхідність надання "та/або Таблиці даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу" є незрозумілим, оскільки вичерпний перелік документів Наказу №567 пункту 4 не містить. Відтак стверджував, що аргументи відповідача, наведені у відзиві, не спростовують доводів позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову.

З'ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю, з урахуванням такого.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) є діючим суб'єктом господарювання (дата запису в ЄДР: 12.08.2008 року, номер запису: 2 010294), не перебуває в процесі припинення, в тому числі, є зареєстрованою у контролюючих органах та є платником податку на додану вартість з 15.01.2013 року, відтак, при здійсненні господарської діяльності має право на складання та реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зареєстрованими видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є: Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); Код КВЕД 10.11 Виробництво м'яса; Код КВЕД 10.13 Виробництво м'ясних продуктів; Код КВЕД 77.33 Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп'ютери; Код КВЕД 82.11 Надання комбінованих офісних адміністративних послуг; Код КВЕД 82.19 Фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність; Код КВЕД 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок; Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 56.29 Постачання інших готових страв; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права; Код КВЕД 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Як з'ясовано судом, між ФОП ОСОБА_1 (Орендар) та гр. ОСОБА_3 (Орендодавець) було укладено Договір оренди № 5-01 від 02.01.2017 року, відповідно до п.1.1. якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове володіння та користування складське приміщення по АДРЕСА_2

У свою чергу, ФОП ОСОБА_1 (Орендар) вказане вище майно передано в суборенду ПП «АЛЬФА-СЕК'ЮРІТІ» (Суборендар) на підставі укладеного Договору суборенди № 1-08 від 03.01.2017 року, відповідно до п.1.1. якого Орендар передав, а Суборендар прийняв у тимчасове володіння та користування складське приміщення.

Відповідно до умов Договору ФОП ОСОБА_1 передала майно ПП «АЛЬФА-СЕК'ЮРІТІ», у технічно-справному стані, що підтверджується підписаним Сторонами Актом приймання-передачі від 03.01.2017 року.

Належне виконання умов Договору та надання послуг суборенди підтверджується підписаним Сторонами Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000110 від 31.10.2017 року на загальну суму 25 000,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 20 833,33 грн. та ПДВ 20% - 4 166,67 грн.).

У зв'язку із наданням послуг суборенди складського приміщення ФОП ОСОБА_1 було складено Податкову накладну від 31.10.2017 року № 26 на загальну суму 25 000,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 20 833,33 грн. та ПДВ 20% - 4 166,67 грн.), яка була надіслана засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН).

Однак, вказана податкова накладна не була зареєстрована контролюючим органом в ЄРПН з підстав не відповідності податкової накладної критеріям ступеня ризиків визначених п 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567, оскільки за результатами опрацювання МСОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:68.20.

З метою в підтвердження обставин складання та подачі на реєстрацію податкової накладної, позивачем було подане відповідне повідомлення (пояснення) щодо подачі документів, що підтверджується у Квитанцію № 2 від 27.02.2018 року.

Однак, у відповідь на вказані пояснення 27.02.2017 р. автоматизованою системою ДФС України було повідомлено про не прийняття вищевказаних пояснень до уваги.

Проте, в подальшому, 25.05.2018 р. на адресу позивача через засоби електронного документообігу від комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у її реєстрації ГУ ДФС у Рівненській області надійшло рішення №728559/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., яким у реєстрації названої податкової накладної позивачу було відмовлено з причин недостатності наданих копій первинних документів для прийняття рішення.

Окрім того, судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ПП «АЛЬФА-СЕК'ЮРІТІ» (Замовник) було укладено Договір №1-04 про надання послуг від 03.01.2017 року, відповідно до п.1.1. якого Виконавець зобов'язався надати для Замовник бухгалтерські послуги в порядку та на умовах визначених цим Договором.

Належне виконання умов Договору та надання бухгалтерських послуг підтверджується підписаним Сторонами Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000089 від 31.08.2017 року на загальну суму 77 040,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 64 200,00 грн. та ПДВ 20% - 12 840,00 грн.). Оплата за послуги проведена безготівковим способом на банківський рахунок позивача.

У зв'язку із наданням бухгалтерських послуг ФОП ОСОБА_1 було складено Податкову накладну від 31.08.2017 року № 20 на загальну суму 77 040,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 64 200,00 грн. та ПДВ 20% - 12 840,00 грн.), яка була надіслана засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН).

Однак, вказана податкова накладна не була зареєстрована контролюючим органом в ЄРПН з підстав не відповідності податкової накладної критеріям ступеня ризиків визначених п 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567, оскільки за результатами опрацювання МСОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:69.20.21.

З метою в підтвердження обставин складання та подачі на реєстрацію податкової накладної, позивачем було подане відповідне повідомлення (пояснення) щодо подачі документів, що підтверджується у Квитанцію № 2 від 28.02.2018 року.

Однак, у відповідь на вказані пояснення 28.02.2017 р. автоматизованою системою ДФС України було повідомлено про не прийняття вищевказаних пояснень до уваги.

Проте, в подальшому, 25.05.2018 р. на адресу позивача через засоби електронного документообігу від комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у її реєстрації ГУ ДФС у Рівненській області надійшло рішення №728173/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., яким у реєстрації названої податкової накладної позивачу було відмовлено з причин недостатності наданих копій первинних документів для прийняття рішення.

Також, судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (Орендар) та ПП «Інформаційно-консалтингова група» (Орендодавець) було укладено ряд Договорів суборенди транспортних засобів №01-2017 від 04..01.2017 року, №02-2017 від 27.03.2017 р, та №05-2017 від 05.07.2017 р. відповідно до п.1.1. яких ФОП ОСОБА_1 отримала у строкове платне користування значну кількість транспортних засобів за переліком згідно п.1.2. Договорів, що підтверджується підписаними Сторонами Актами приймання-передачі, що є додатками до таких договорів оренди.

Водночас, з метою забезпечення отриманих в суборенду транспортних засобів пальним, ФОП ОСОБА_1 було укладено з ТОВ «Дівай Вест» договір поставки №2 від 02.01.2017 р., згідно якого останнім в продовж 2017 року періодично поставлялися паливно мастильні матеріали (в підтвердження чого до позову надаються складені видаткові та товарно-транспортні накладні, а також докази оплати за пальне).

Вказані вантажні транспортні засоби використовувались ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) для надання транспортних послуг пов'язаних з перевезенням вантажу для наступних контрагентів-замовників:

для ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» (Замовник) відповідно до укладеного Договору про надання послуг від 05.01.2016 року;

для ПВКФ «Фіалка» (Замовник) відповідно до укладеного Договору про надання послуг № 1-1/7 від 01.06.2017 року;

для ПП «Рівнеенергопотенціал» (Замовник) відповідно до укладеного Договору про надання послуг № 1-15 від 03.01.2017 року;

для ПП «АЛЬФА-СЕКЙ'ЮРІТІ» (Замовник) відповідно до укладеного Договору про надання послуг № 1-03 від 03.01.2017 року.

Так, відповідно до п.2.2. Договорів Виконавець зобов'язався виконати свої обов'язки на умовах даного Договору, а Замовник зобов'язався прийняти надані послуги та оплатити їх.

Відповідно до п. 3.1. Договорів Вартість послуг Виконавця, а також зборів та витрат Виконавця, пов'язаних з наданням послуг визначаються за взаємною згодою сторін і фіксуються у письмових заявках та/або актах наданих послуг.

На виконання умов Договору про надання послуг від 05.01.2016 року ФОП ОСОБА_1 належним чином надала для ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» транспортні послуги, що підтверджується підписаними Сторонами Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000081 від 31.07.2017 року на загальну суму 126 360,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 105 300,00 грн. та ПДВ 20% - 21 060,00 грн.), №ОУ-0000088 від 31.08.2017 року на загальну суму 117 200,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 98 100,00 грн. та ПДВ 20% - 19 620,00 грн.), №ОУ-0000089 від 31.08.2017 року на загальну суму 117 200,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 98 100,00 грн. та ПДВ 20% - 19 620,00 грн.), №ОУ-0000109 від 31.10.2017 року на загальну суму 88 020,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 73 350,00 грн. та ПДВ 20% - 14 670,00 грн.). Оплата за послуги проведена безготівковим способом на банківський рахунок позивача.

У зв'язку із наданням транспортних послуг ФОП ОСОБА_1 було виписано Податкові накладні від 31.07.2017 року № 19 на загальну суму 126 360,00 грн. з ПДВ , від 31.08.2017 року № 12 на загальну суму 117 200,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2017 року № 19 на загальну суму 117 200,00 грн. з ПДВ, від 31.10.2017 року № 25 на загальну суму 88 020,00 грн. з ПДВ, які були надіслані засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, вказані податкові накладні не були зареєстровані контролюючим органом в ЄРПН з підстав не відповідності податкової накладної критеріям ступеня ризиків визначених п 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567, оскільки за результатами опрацювання МСОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:49.20.19.

З метою в підтвердження обставин складання та подачі на реєстрацію податкових накладних, позивачем було подані відповідні повідомлення (пояснення) щодо подачі документів, що підтверджується у Квитанціями№ 2 від 27.02.2018 року та 28.02.2018 року.

Однак, у відповідь на вказані пояснення 27.02.2018 року та 28.02.2017 р. автоматизованою системою ДФС України було повідомлено про не прийняття вищевказаних пояснень до уваги.

Проте, в подальшому, 24.05.2018 р. на адресу позивача через засоби електронного документообігу від комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у її реєстрації ГУ ДФС у Рівненській області надійшли рішення №722579/НОМЕР_1, №722574/НОМЕР_1, №722576/НОМЕР_1, №722475/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., якими у реєстрації названої податкової накладної позивачу було відмовлено з причин недостатності наданих копій первинних документів для прийняття рішення.

На виконання умов Договору про надання послуг № 1-1/7 від 01.06.2017 року ФОП ОСОБА_1 належним чином надала для ПВКФ «Фіалка» транспортні послуги, що підтверджується підписаним Сторонами Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000080 від 31.07.2017 року на загальну суму 168 480,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 140 400,00 грн. та ПДВ 20% - 28 080,00 грн.). Оплата за послуги проведена безготівковим способом на банківський рахунок позивача.

У зв'язку із наданням транспортних послуг ФОП ОСОБА_1 було виписано Податкову накладну від 31.07.2017 року № 21 на загальну суму 168 480,00 грн. з ПДВ, яка була надіслана засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, вказана податкова накладна не була зареєстрована контролюючим органом в ЄРПН з підстав не відповідності податкової накладної критеріям ступеня ризиків визначених п 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567, оскільки за результатами опрацювання МСОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.20.19.

З метою в підтвердження обставин складання та подачі на реєстрацію податкової накладної, позивачем було подане відповідне повідомлення (пояснення) щодо подачі документів, що підтверджується у Квитанцію № 2 від 28.02.2018 року.

Однак, у відповідь на вказані пояснення 28.02.2017 р. автоматизованою системою ДФС України було повідомлено про не прийняття вищевказаних пояснень до уваги.

Проте, в подальшому, 24.05.2018 р. на адресу позивача через засоби електронного документообігу від комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у її реєстрації ГУ ДФС у Рівненській області надійшло рішення №722343/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., яким у реєстрації названої податкової накладної позивачу було відмовлено з причин недостатності наданих копій первинних документів для прийняття рішення.

На виконання умов Договору про надання послуг № 31 від 29.05.2015 року ФОП ОСОБА_1 належним чином надала для ПП «Рівнеенергопотенціал» транспортні послуги, що підтверджується підписаним Сторонами Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000091 від 31.08.2017 року на загальну суму 24 000,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 20 000,00 грн. та ПДВ 20% - 4 000,00 грн.). Оплата за послуги проведена безготівковим способом на банківський рахунок позивача.

У зв'язку із наданням транспортних послуг ФОП ОСОБА_1 було виписано Податкову накладну від 31.08.2017 року № 22 на загальну суму 24 000,00 грн. з ПДВ, яка була надіслана засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, вказана податкова накладна не була зареєстрована контролюючим органом в ЄРПН з підстав не відповідності податкової накладної критеріям ступеня ризиків визначених п 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567, оскільки за результатами опрацювання МСОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.20.19.

З метою в підтвердження обставин складання та подачі на реєстрацію податкової накладної, позивачем було подане відповідне повідомлення (пояснення) щодо подачі документів, що підтверджується у Квитанцію№ 2 від 28.02.2018 року.

Однак, у відповідь на вказані пояснення 28.02.2017 р. автоматизованою системою ДФС України було повідомлено про не прийняття вищевказаних пояснень до уваги.

Проте, в подальшому, 25.05.2018 р. на адресу позивача через засоби електронного документообігу від комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у її реєстрації ГУ ДФС у Рівненській області надійшло рішення №728068/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., яким у реєстрації названої податкової накладної позивачу було відмовлено з причин недостатності наданих копій первинних документів для прийняття рішення.

На виконання умов Договору про надання послуг № 1-03 від 03.01.2017 року ФОП ОСОБА_1 належним чином надала для ПП «АЛЬФА-СЕК'ЮРІТІ» транспортні послуги, що підтверджується підписаними Сторонами Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000090 від 31.08.2017 року на загальну суму 95 700,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 79 750,00 грн. та ПДВ 20% - 15 950,00 грн.), №ОУ-0000101 від 29.09.2017 року на загальну суму 85 068,00 грн. (в т.ч. вартість послуг 70 890,00 грн. та ПДВ 20% - 14 178,00 грн.). Оплата за послуги проведена безготівковим способом на банківський рахунок позивача.

У зв'язку із наданням транспортних послуг ФОП ОСОБА_1 було виписано Податкові накладні від 31.08.2017 року № 21 на загальну суму 95 700 грн. з ПДВ, від 29.09.2017 року № 21 на загальну суму 85 068,00 грн. з ПДВ, які були надіслані засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, вказані податкові накладні не були зареєстровані контролюючим органом в ЄРПН з підстав не відповідності податкової накладної критеріям ступеня ризиків визначених п 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567, оскільки за результатами опрацювання МСОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:49.20.19.

З метою в підтвердження обставин складання та подачі на реєстрацію податкових накладних, позивачем було подані відповідні повідомлення (пояснення) щодо подачі документів, що підтверджується у Квитанціями№ 2 від 27.02.2018 року та 28.02.2018 року.

Однак, у відповідь на вказані пояснення 27.02.2018 року та 28.02.2017 р. автоматизованою системою ДФС України було повідомлено про не прийняття вищевказаних пояснень до уваги.

Проте, в подальшому, 25.05.2018 р. на адресу позивача через засоби електронного документообігу від комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у її реєстрації ГУ ДФС у Рівненській області надійшли рішення №728070/НОМЕР_1, №727732/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., якими у реєстрації названої податкової накладної позивачу було відмовлено з причин недостатності наданих копій первинних документів для прийняття рішення.

Незгода позивача з вказаними рішенням зумовила його звернення до суду з позовом, при вирішенні якого суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції на час зупинення реєстрації податкової накладної) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до підпункту 2 пункту 31 Закону України від 07.12.2017 №2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", змінено редакцію пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Згідно з такими змінами реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 1 пункту 56 Закону України від 07.12.2017 №2245-VIII розділ XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 57-1, згідно з яким податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, реєструються з урахуванням вимог пунктів 200-1.3 та 200-1.9 статті 200-1 та пункту 201.10 статті 201 Кодексу, крім:

- податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких станом на 1 грудня 2017 року не подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, по яких станом на 1 грудня 2017 року не розпочинали процедуру оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу з 1 грудня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" та щодо яких платником податку після 1 грудня 2017 року подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі якщо протягом п'яти робочих днів з дня подання пояснень і копій документів не прийнято та/або не надіслано платнику податку рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація таких податкових накладних/розрахунків коригування здійснюється на наступний робочий день за днем закінчення строку розгляду пояснень і копій документів платника податку.

Оскільки реєстрацію податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, позивачем подано пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, отже в силу зазначених вище норм питання щодо реєстрації вказаних податкових накладних вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України від 07.12.2017 №2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, пунктом 201.16 статті 201 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цьогоКодексу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні норми містились у підпункті 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанцій за №1 відповідно до кожної із переліку податкових накладних слідує, що реєстрація податкових накладних зупинена контролюючим органом відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України та сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 68.20. або 69.20.21. або 49.20.19.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України(у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки ним не зазначено у Квитанції №1 від 29.08.2017 конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що фіскальним органом у Квитанціях №1 про зупинення реєстрації податкової накладної зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

В свою чергу, Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, який в подальшому втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів №409 від 06.04.2018, проте був чинним на час зупинення реєстрації податкової накладної від 31.05.2017 №10 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин (далі по тексту - Наказ №567).

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) містив визначення двох різних критеріїв:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у Квитанції за №1 від 29.08.2017 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин та чинного на час зупинення реєстрації податкової накладної).

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом у Квитанціях за №1 конкретного критерію ризику прямо впливало на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів.

Так, до набрання чинності Законом України від 07.12.2017 №2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зберігав чинність Наказ Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, яким було також затверджено "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Вичерпний перелік документів).

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), викладено у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Зі змісту Квитанцій за №1 слідує, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом МФУ від 13.06.2017 №567, та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Таким чином, у Квитанціях за №1 податковим органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв у редакції на момент виникнення спірних правовідносин містив визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких був встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Щодо формулювання фіскальним органом у Квитанціях №1 вимоги надання "та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу" (тобто Наказу №567), суд зазначає, що таке визначення також являється нечітким та незрозумілим, зокрема, для платника податків.

Так, Наказ №567 містив у собі пункт 4 наступного змісту: "Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки".

Натомість, Критерії оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містили пункт 4 наступного змісту: "Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою".

Разом з тим, Вичерпний перелік документів Наказу №567 взагалі не містив пункту 4.

Таким чином, наведене вище позбавляє платника можливості виконати вимогу контролюючого органу за відсутністю закріплення відповідних положень у нормативно-правовому акті, до якого покликався податковий орган.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із пунктом 1 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації" від 13.06.2017 №566 (далі по тексту - Порядок №566), цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів.

За приписами пункту 2 Порядку №566, комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті201 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації".

Проте, постанова Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, яка набула чинності на час прийняття оскаржуваних рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" затверджено: "Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", "Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації", "Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації".

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 установлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 року №2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Вказана постанова Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 набрала чинності 22.03.2018.

Як встановлено судом, позивачем протягом травня 2018 року направлялися до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена.

Таким чином, позивач скористався наданим правом подання пояснень і копій документів до спірних податкових накладних, реєстрація яких зупинена, у межах встановлених строків.

Відповідно до пункту 19 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018).

Як вже зазначалось судом, положеннями підпункту 1 пункту 56 Закону України від 07.12.2017 №2245-VIII встановлено, що податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16статті 201 цього ПК України з 1 грудня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" та щодо яких платником податку після 1 грудня 2017 року подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

До набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" діяв порядок, встановлений постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" від 29.03.2017 №190(далі - Постанова №190)

Абзацом 1 Постанови №190 було установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З матеріалів справи слідує та проти чого не заперечують відповідачі, що позивачем було надано контролюючому органу пояснення, до яких додано договір поставки товару, видаткові накладні як щодо відпуску товару позивачу, так і щодо відпуску товару позивачем контрагенту, банківську виписку, акт звіряння, специфікацію.

Як вже йшлося, контролюючим органом всупереч вимогам пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) у Квитанції №1 від 29.08.2017 щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 31.05.2017 №10 не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації відповідної податкової накладної.

В той же час, з оскаржуваного рішень комісії ДФС про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних слідує, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є ненадання позивачем достатніх документів для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд звертає увагу, що відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав ненадання тих чи інших копій документів достатніх для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів (пункт "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Зазначене дає підстави для висновку, що при зупиненні реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, податковий орган має чітко зазначити конкретний вид критерію оцінки ступеня ризиків та навести у розрізі визначеного критерію перелік документів, надання яких надасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність та необґрунтованість такого рішення.

При цьому суд зазначає, що таке рішення є актом індивідуальної дії.

Так, правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, спірні рішення комісії Державної фіскальної служби України не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або дотримання обов'язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Також суд враховує, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36 від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Щодо дослідження та аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентами, то в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відтак, вказане під час розгляду даної адміністративної справи судом не досліджується, оскільки знаходиться поза межами предмету позову.

Предметом же розгляду у даній справі є дії відповідачів під час здійснення реєстрації, а саме відмови у здійсненні такої реєстрації, податкової накладної позивача у Єдиному реєстрі податкових накладних, та перевірка судом їх відповідності вимогам закону під час реалізації відповідачами-суб'єктами владних повноважень власної компетенції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Проте, в межах розгляду даної адміністративної справи відповідач, покладений на нього приписами статті 77 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення не виконав та не надав суду належних та достатніх доказів на обґрунтування законності вчинених дій щодо відмови у реєстрації спірних податкових накладних.

Тому, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправними та підлягають скасуванню.

Водночас слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд переконаний, що задоволення вказаної позовної вимоги є дотриманням судом гарантій щодо того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

За таких обставин позов слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (35312, Рівненська область, Рівненський район, смт.Клевань, вул. Сагайдачного, буд.77, РНОКПП НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа,8, м.Київ-53, 04655, ), Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська,12, м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, №728559/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №728173/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №722579/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722574/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722576/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722475/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №722343/НОМЕР_1 від 24.05.2018 р., №728068/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №728070/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р., №727732/НОМЕР_1 від 25.05.2018 р.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні, виписані фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1: № 26 від 31.10.2017 року на загальну суму 25 000,00 грн. з ПДВ, № 25 від 31.10.2017 року на загальну суму 88 020,00 грн. з ПДВ, № 21 від 29.09.2017 року на загальну суму 85 068,00 грн. з ПДВ, № 22 від 31.08.2017 року на загальну суму 24 000,00 грн. з ПДВ, № 20 від 31.08.2017 року на загальну суму 77 040,00 грн. з ПДВ, № 21 від 31.08.2017 року на загальну суму 95 700 грн. з ПДВ, № 12 від 31.08.2017 року на загальну суму 117 720,00 грн. з ПДВ, № 19 від 31.08.2017 року на загальну суму 117 720,00 грн. з ПДВ, № 19 від 31.07.2017 року на загальну суму 126 360,00 грн. з ПДВ, № 21 від 31.07.2017 року на загальну суму 168 480,00 грн. з ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.