Справа № 532/2481/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р.Справа № 532/2481/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Тесленко Т.В., м. Кобеляки, повний текст складено 05.03.19 року по справі № 532/2481/18

за позовом ОСОБА_2

до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_1 , Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в адміністративній справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_1, Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просив суд скасувати постанову серії НК №303940 від 14.11.2018р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 року по справі № 532/2481/18 позов задоволено. Скасовано постанову інспектора роти № №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 серії НК № 303940 від 14.11.2018 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 1 ст. 121 КУпАП, зафіксованого не в автоматичному режимі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Провадження в адміністративній справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП закрито.

Відповідач, інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_1, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач вважає, що ним правомірно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки було встановлено порушення останнім вимог п. 31.4.7 «е» ПДР України, також зазначає, що позивачем не надано до позову належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 року по справі № 532/2481/18 та прийняти постанову у справі, якою у задоволенні позову відмовити.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що представник позивача повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за номером телефону, що підтверджується телефонограмою від 09.04.2019 р.

Відповідачі повідомлялися на електронну адресу, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14.11.2018 року інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_1 було винесено постанову серії НК №303940 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн., за те, що о 16 год 20 хв 14 листопада 2018 року на 124 км а/ш Н-31 Дніпро - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка позивач керував автомобілем марки IVECO 65C18V, н/з ВІ 5953АА з відсутнім заднім правим бризковиком, який передбачений конструкцією цього транспортного засобу, чим порушив п.п. 31.4.7 «е» ПДР України.

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 14.11.2018 року серія НК №303940, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з безпідставності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпункту «е» пункту 3.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи встановлено, що 14 листопада 2018 року відповідачем стосовно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК №303940, якою визнано позивача винним за частиною першою статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

У постанові зазначено, що 14.11.2018 року о 16 год. 00 хв. на 124 км автодорозі Н-31 Дніпро - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка позивач, керуючи транспортним засобом IVECO 65C18V, номерний знак ВІ 5953АА з відсутнім заднім правим бризковиком, який передбачений конструкцією цього транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, колегія суддів зазначає, що поліцейський може зупинити транспортний засіб та перевірити документи особи у разі вчинення такою особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не надано.

Згідно з п.6.8.13 Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби» ДСТУ 3649:2010 КТЗ мають бути обладнані за конструкцією пристроями захисту від викидання з-під коліс КТЗ сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути не менше ніж ширина встановлених шин.

При складанні спірної постанови позивач заперечував про вчинення наведеного порушення, зазначивши, що на цій моделі транспортного засобу, що він керував, ним самостійно було встановлено гумові бризковики, не змінюючи конструкції автомобіля, а на час зупинки задній правий був обірваний. Однак, заводом виробника цієї моделі транспортного засобу передбачені задні пластмасові бризковики, які і знаходилися на його автомобілі, але позивач додатково для захисту системи гідроборту від бруду прикріпив ще гумові бризковики. Крім того позивач в суді першої інстанції надав докази того, що заводська модель його транспортного засобу має пласмасові бризковики, а саме такий вигляд як зафіксовано на відеозаписі (а.с. 33-38).

Наданий відповідачем відеозапис не дає можливості встановити чи то є бризковик (деталь автомобіля, зроблена з резини або пластику, що запобігає вилітанню бризок, невеликого бруду з-під коліс) або крило (захисне покриття над колесом автомобіля задля захисту транспортного засобу, його водія, пасажирів та оточуючих від бруду, каменів, що розкидаються колесами).

Відповідачем, в свою чергу, не доведено, що наявна конструкція, що має вигляд захисного пристрою задніх коліс, керованого позивачем автомобіля (на відеозаписі), не передбачена конструкцією цього автомобіля, на відміну від бризковиків.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не довів факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КпАП України.

Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанцій про протиправність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв'язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 14.11.2018 р. НК №303940.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 року по справі № 532/2481/18 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.03.2019 року по справі № 532/2481/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5