Справа № 240/3517/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про продовження строку залишення позовної заяви без руху
16 квітня 2019 року м. Житомир справа №240/3517/19
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко Ольга Володимирівна, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -
Ухвалою від 28.03.2019 позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) шляхом надання до суду належних доказів сплати судового збору у сумі 768,40 грн або нового клопотання про звільнення від сплати судового збору з документами які підтверджують майновий стан, а саме: довідка про доходи з місця роботи, або у разі відсутності місця роботи, довідка з податкового органу про доходи, довідки про розмір пенсії за 1 рік або будь яких інших документів, що свідчили б про тяжке матеріальне становище.
10.04.2019 до відділу документального забезпечення суду у порядку усунення недоліків позовної заяви надійшла заява у порядку усунення недоліків позовної заяви та повторне клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
Розглянувши подані позивачем на виконання ухвали суду від 28.03.2019 документи, суд дійшов висновку про необхідність продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з наступних підстав.
Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Питання про зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат регулюється статтею 133 КАС України.
Так, положеннями частини 1 статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Положеннями ч.1 ст.8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон України №3674-VI) встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України №3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином, положеннями ч.1 ст.8 Закону України №3674-VI визначено чіткий перелік умов, за наявності яких позивача може бути звільнено від сплати судового збору.
При цьому, суд дійшов висновку, що докази наявності у позивача статусу особи, визначеної у п.2 ч.1 ст.8 Закону України №3674-VI або існування будь-яких інших передбачених законодавством підстав для звільнення від сплати судового збору, що надані позивачем на обґрунтування повторного клопотання про звільнення від сплати судового збору, не можуть слугувати достатнім та належним доказом, у розумінні статтей 73, 76 КАС України, що підтверджують відсутність у позивача інших доходів та його тяжкий матеріальний стан.
Оскільки, як видно з податкової декларації, вона подана позивачем за 2015 звітний період, консультативний висновок спеціаліста Інституту отоларингології також не є належним доказом підтвердження важкого фінансового стану.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України №3674-VI передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивачем в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору зазначено про тяжкий матеріальний стан.
Суд вважає за необхідне зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Щоб мати можливість зменшити тягар судових витрат, суд зобов'язаний з'ясувати майновий стан особи. Особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідне клопотання і документи, які свідчили би про поганий майновий стан (податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію тощо).
При зменшенні тягаря судових витрат суд може виходити з такого. Якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів, визначених наведеною статтею. Але це не єдина підстава. Суд може врахувати також, наприклад, великі витрати особи на лікування чи інші життєво необхідні витрати, що не дають можливості оплатити судові витрати.
Подані позивачем разом із повторним клопотанням про звільнення від сплати судового збору документи, не свідчать про тяжке матеріальне становище позивача.
Довідки про доходи з місця роботи, або у разі відсутності місця роботи, як у випадку позивача, довідки з податкового органу про доходи чи про отримання пенсії за 1 рік позивач до суду не надав.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13.07.1995, Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland) від 28.10.1998 та Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення у здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 72-77 КАС України покладаються на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.
Отже, позивач при зверненні до суду з повторним клопотанням про звільнення від сплати судового збору не довів тієї обставини, з якою чинне законодавство пов'язує звільнення від сплати судового збору, тому заявлене позивачем клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до частин 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачу необхідно продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду належних доказів сплати судового збору у сумі 768,40 грн або нового клопотання про звільнення від сплати судового збору з документами які підтверджують майновий стан, а саме: довідка про доходи з місця роботи, або у разі відсутності місця роботи, довідка з податкового органу про доходи, довідки про розмір пенсії за 1 рік або будь яких інших документів, що свідчили б про тяжке матеріальне становище.
На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, -
У задоволенні повторного клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Продовжити строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1, встановлений ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.03.2019.
Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.
Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом семи днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про продовження залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.
У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Єфіменко Ольга Володимирівна