Справа № 265/9478/18
Суддя: Гноєвой С. С.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/9478/18
Провадження №2-а/265/32/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі :

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії ВР № 300687 від 04 листопада 2018 року, винесену поліцейським взводу №2 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно оскаржуваної постанови він, 04 листопада 2018 року о 13 год. 29 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по проспекту Перемоги, повертаючи на вулицю Межову в місті Маріуполі, був зупинений поліцейським взводу №2 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, який причину зупинки пояснив порушенням пп.8.7.3. ПДР, тобто проїзд транспортного засобу на заборонений сигнал світлофора. На його прохання надати докази скоєння правопорушення йому було відмовлено, а також було відмовлено в розгляді справи за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати таку справу, що позбавило можливості позивача скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, та призвело до не повного та не обєктивного зясування всіх обставин справи. Крім того, в порушення положення Закону України «Про страхування», працівники поліції зажадали предявлення страхового полісу, однак він, посилаючись на ч.21.3 та 21.2 ст. 21 ЗУ «Про страхування», пояснив, що їх вимоги не законні та відмовив в наданні полісу. В подальшому, працівники поліції стали безпідставно предявляти претензії щодо технічного стану транспортного засобу та склали постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Позивач вважає, що постанова не містить доказової бази вчинення ним адміністративного правопорушення та складена із грубими порушеннями чинного законодавства. На підставі перелічено просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ВР № 300687 від 04 листопада 2018 року та закрити провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився надавши відзив на адміністративний позов, а також просив розглянути справу без його присутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП. Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП та Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративне порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2003 року, № 1217, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за № 974/8295, є документом, що засвідчує факти неправомірних дій учасників дорожнього руху і є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, постановою серії ВР № 300687 від 04 листопада 2018 року, винесену поліцейським взводу №2 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Мотивувальною частиною оскаржуваної постанови зазначено, що ОСОБА_1 04 листопада 2018 року о 13 годині 29 хвилин в Донецькій області місті Маріуполі Лівобережний район проспект Перемоги 107 керуючи транспортним засобом Nissan Leaf державний номер НОМЕР_2 почав рух на забороняючий рух сигнал світлофору, а саме жовтий, не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а також на транспортному засобі не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузову, чим порушив п.п. 8.7.3.є, п.п. 2.1ґ, п.п. 31.4.7г Правил Дорожнього Руху України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Як доказ вини позивача у судове засідання було надано відповідачем оптичний диск з відеофіксацією правопорушення, переглядом якого встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 під керуванням позивач дійсно почав рух на забороняючий поєднаний червоний та жовтий сигнал світлофору, якій інформує про наступне вмикання зеленого сигналу, відмовився надавати працівникам поліції поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, не заперечував що у нього не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузову, а саме багажного відділення.

Згідно п.п. 8.7.3.є ПДР України поєднання червоного та жовтого сигналу світлофора забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Згідно п.п. 2.1ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обовязкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно п.п. 31.4.7г ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Відповідальність, за вказані порушення Правил Дорожнього Руху України передбачена ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, що визначено ч. 2 ст. 258 КУпАП.

На підставі п. 10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання позивача на рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 25-рп/2015 по справі № 1-11/2015, яким було вирішено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, - не приймаються до уваги судом, оскільки таке рішення не суперечить положенням КУпАП, які набули змін із набуттям чинності 8 серпня 2015 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», а також розробленої на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про національну поліцію» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на підставі порушення ним ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП була винесена відповідно до діючого законодавства, оскільки в судовому засіданні було надано переконливі докази щодо наявності в діях позивача складу порушення вимог п.п. 8.7.3.є, п.п. 2.1ґ, п.п. 31.4.7г Правил Дорожнього Руху України.

Згідно із цим, а також оскільки обставини на які посилається позивач не найшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись 6-9, 20, 90, 242-247 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР№300687 від 04 листопада 2018 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 березня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВВ 828002, адреса реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. 100 квартира 36.

Відповідач: поліцейський взводу №2 ТОР Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2, юридична адреса:Донецька область, м. Маріуполь, 87535 вул. М. Мазая,16.

Суддя Гноєвой С.С.