Справа № 461/1588/19
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1588/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю секретаря судового засідання Пелех О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: 81500, Львівська область, м.Городок, вул. Біласа, 9, ІПН НОМЕР_1) до поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 (адреса: 79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

06.03.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 Просить суд винести постанову, якою визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №535536 від 26 лютого 2019 року, винесеною поліцейською взводу №1, роти №4, батальйону №3 УПП у Л/о ДПП капралом поліції ОСОБА_2, про накладення на мене адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121, ст.125 КУпАП, та закрити справу про вчинення адміністративного правопорушення..

В обгрунтування поданого позову покликається на те, оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 26.02.2019 року о 15 год. 35 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN BORA, номерний знак TOP 86GV, на автодорозі М-11 Львів-Шегені 10км.+200м. керував ТЗ, що перебуває у міжнародному русі без розпізнавального знаку держави в якій його зареєстровано, був не пристебнутий ременем безпеки, а також не мав при собі (не предявив) діючого полісу обовязкового цивільно-правової відповідальності ВНТЗ, чим порушив п.п.29,1б;2,3в;2,1г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121, ст.125 КУпАП. За наслідками розгляду адміністративної справи позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу 425 гривень. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню. Покликається на те, що 26 лютого 2019 року о 15 годині 35 хвилин, перебував за кермом автомобіля та рухалася по проїзній частині дороги Львів-Шегині в напрямку м.Городка. В с. Зимна Вода Пустомитівського р-ку біля КПП позивача зупинила працівник патрульної поліції ОСОБА_2, та звинуватила в порушенні правил дорожнього руху. Позивач зазначав відповідачу, що не порушував жодних правил дорожнього руху, та просив надати докази про порушення ним правил дорожнього руху. Жодних доказів працівник патрульної поліції не надала. Крім цього, позивач просив скласти протокол, де у присутності понятих можна було зафіксувати, його невинуватість. Крім цього, позивач заявляв клопотання про відкладення розгляду справи на інші дату і час, у звязку із тим, що бажає реалізувати конституційне право на професійну правничу допомогу, на що відповідач відмовила. Крім цього, позивач в пункті № 10 оскаржуваної постанови письмово зазначив, що «проти винесеної постанови категорично заперечую, прошу скласти протокол». Зазначає, що після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції ОСОБА_2 зобов'язана була зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення. Таким матеріальним носієм міг бути протокол про адміністративне правопорушення із зазначенням тих матеріалів, що до нього додаються, або ж рапорт, пояснення, диск з відеозаписом. Просить позовні вимоги задовольнити, оскільки не порушував жодних правил дорожнього руху.

Позивач в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду поступила заява позивача, в якій останній просив розглядати справу без його присутності. Позов просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підтвердження про направлення повідомлення через електронну пошту. Крім цього, відповідач повідомлений рекомендованим поштовим відправленням, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка. Письмові пояснення, заперечення на позов, відзив від відповідача до суду не поступали.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою взводу №1, роти №4, батальйону №3 УПП у Л/о ДПП капралом поліції ОСОБА_2 від 26 лютого 2019 року р. у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №535536 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121, ст.125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN BORA, номерний знак TOP 86GV, на автодорозі М-11 Львів-Шегені 10км.+200м. керував ТЗ, що перебуває у міжнародному русі без розпізнавального знаку держави в якій його зареєстровано, був не пристебнутий ременем безпеки, а також не мав при собі (не предявив) діючого полісу обовязкового цивільно-правової відповідальності ВНТЗ, чим порушив п.п.29,1б;2,3в;2,1г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121, ст.125 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ст. 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу у виді попередження.

Ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення серії НК №535536 від 26 лютого 2019 р. не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 Івановиема адміністративного правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 здійснив порушення вимог ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121, ст.125 КУпАП за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не надав доказів дотримання вимог ст. ст. 222, 280, 283,284 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови. Представник відповідача в судове засідання не прибув, письмові пояснення, відзив на позов до суду не поступали, відтак стороною відповідача не виконано передбачений ч.2 ст. 77 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення.

Крім цього, в адміністративному позові зазначено, що поліцейський взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 прийняла постанову без надання ОСОБА_1 можливістю скористатись професійною правничою допомогою на вимогу особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Тобто, було порушено передбачене ст. 268 КУпАП право позивача на захист.

Враховуючи вищенаведе, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: 81500, Львівська область, м.Городок, вул. Біласа, 9, ІПН НОМЕР_1) до поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 (адреса: 79053, м.Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК №535536 від 26 лютого 2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121, ст.125 КУпАП і закрити цю справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.