Справа № 520/914/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 р. № 520/914/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАГОЯ" до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "НАГОЯ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства екології та природних ресурсів України №412 від 30.11.2018 «Про анулювання ліцензії».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у спірних правовідносинах відсутні ознаки, з якими ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» пов'язує наявність відмови ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, оскільки відповідача фактично було допущено до проведення перевірки та надано більшість документів на письмову вимогу відповідача, а відтак, оскаржуваний наказ відповідача, прийнятий за відсутності передбачених Законом підстав, підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав обставини, викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.11.2017 № 447 підприємство позивача включено до Плану-графіку здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2018 рік.

У подальшому, відповідач листом від 24.10.2018 № 7/5603-18 повідомив позивача про дати проведення перевірки.

Вказаний вище лист-повідомлення позивач отримав 05.11.2018 особисто, що підтверджується копією поштового повідомлення-вручення (а.с.132).

Перед початком проведення перевірки позивачу вручено посвідчення (направлення) від 09.11.2018 № 146 та письмову вимогу із переліком питань та документів, які необхідно надати перевіряючим для проведення заходу.

За результатами проведеної перевірки, посадовими особами відповідача складено акт від 23.11.2018 № 146/18-1 про відмову у проведенні перевірки та акт від 23.11.2018 № 146 складений за результатами проведення планового заходу державного нагляду.

В складених актах перевіряючими зафіксовані порушення вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 446, а саме: не надання позивачем копій документів, витребуваних письмовою вимогою: в порушення вимог абз. 4 п. 6 Ліцензійних умов не подано відомості про наявність декларації безпеки і плану локалізації та ліквідації аварії на об'єкті; в порушення вимог додатку 6 Ліцензійних умов, ліцензіатом не подано позитивний висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи; в порушення вимог абз. 2 п. 11 Ліцензійних умов, позивачем не подано відомостей щодо ідентифікації об'єкта поводження з небезпечними відходами; в порушення вимог абз. 3 п. 11 Ліцензійних умов, позивачем не подано план локалізації та ліквідації аварії на об'єкті підвищеної небезпеки; в порушення п. 21 Ліцензійних умов, позивачем не подано надання доказу щодо повідомлення орган ліцензування про зміни даних на підприємстві, зокрема про виведення з експлуатації підйомника гідравлічного; в порушення вимог п. 8 Ліцензійних умов, позивачем не надано копій підтверджуючих документів щодо наявності у працівників екологічних знань; в порушення вимог п. 9 Ліцензійних умов, позивачем не надано інформації щодо наявності у працівників підприємства санітарно-гігієнічних знань; в порушення вимог п. 10 Ліцензійних умов, позивачем не подано інформацію про наявність укладених трудових договорів із працівниками.

Вказані акти направлені поштовим зв'язком на адресу підприємства позивача.

У подальшому, Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 412 від 30.11.2018 року анульовано ліцензію ТОВ "Нагоя" на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05 квітня 2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон №877-V).

Відповідно до статті 1 цього Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Водночас, частиною третьою статті 2 Закону №877-V визначено, що контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Закон України від 02 березня 2015 року №222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» (надалі - Закон №222-VIII) врегульовує суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності

Відповідно до частини сьомої статті 19 вказаного Закону визначено, що контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Особливості організації та проведення, в тому числі планових перевірок, органами ліцензування визначені статтею 19 Закону №222-VIII. Так для проведення перевірки органом ліцензування створюється комісія, до складу якої можуть входити виключно працівники його апарату і територіальних органів. Перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов проводиться органом ліцензування залежно від предмета перевірки: за місцезнаходженням ліцензіата; за місцями провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. З метою забезпечення ліцензіатом присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування планової перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, орган ліцензування вживає вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв'язку (частини восьма, одинадцята, дванадцята статті 19 Закону №222-VIII).

Згідно з частинами першою, другою, п'ятою статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Також частиною шостою статті 7 Закону №877-V встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Аналогічні вимоги встановлені частиною чотирнадцятою статті 19 Закону №222-VIII, зокрема, акт перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов складається в останній день проведення перевірки. В акті відображаються питання, що перевірялися, та встановлений стан додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов.

Водночас, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування під час провадження господарської діяльності передбачена статтею 20 Закону №222-VIII. Так за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб'єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Підстави та процедура анулювання ліцензії на право провадження окремого виду господарської діяльності внормовані наступним чином.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №222-VIII анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Як визначено частиною шостою статті 16 Закону №222-VIII, рішення про анулювання ліцензії повинно містити: 1) реквізити рішення про видачу ліцензії; 2) вид господарської діяльності, на провадження якого анулюється ліцензія; 3) найменування та ідентифікаційний код юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (серія та номер паспорта для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомила про це відповідний орган державної податкової служби та має відмітку у паспорті); 4) підстави анулювання ліцензії.

Підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є, зокрема, акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування (пункт 8 частини другої статті 16 Закону №222-VIII). У розумінні зазначеної статті відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Відповідно до частини п'ятнадцятої статті 14 Закону №222-VIII у разі встановлення в ході перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов підстав для складання актів, що є підставами для анулювання ліцензії, такі акти складаються як окремі документи в останній день проведення перевірки.

Частиною третьою статті 16 Закону №222-VIII вимагається, щоб акти, передбачені пунктами 5-9 частини другої цієї статті, містили детальне викладення фактів порушення законодавства, їх обґрунтування та у випадках, якщо вони стосуються невиконання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов, містити посилання на конкретні пункти цих ліцензійних умов.

З акта про відмову у проведенні позапланової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами слідує, що відповідач дійшов висновку про недопуск позивачем уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки з підстав того, що позивачем не було надано копій документів, витребуваних письмовою вимогою, а саме: відомості про наявність декларації безпеки і плану локалізації та ліквідації аварії на об'єкті; в порушення вимог додатку 6 Ліцензійних умов, ліцензіатом не подано позитивний висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи; позивачем не подано відомостей щодо ідентифікації об'єкта поводження з небезпечними відходами; позивачем не подано план локалізації та ліквідації аварії на об'єкті підвищеної небезпеки; позивачем не подано надання доказу щодо повідомлення орган ліцензування про зміни даних на підприємстві, зокрема про виведення з експлуатації підйомника гідравлічного; позивачем не надано копій підтверджуючих документів щодо наявності у працівників екологічних знань; позивачем не надано інформації щодо наявності у працівників підприємства санітарно-гігієнічних знань; позивачем не подано інформацію про наявність укладених трудових договорів із працівниками.

Під час розгляду даної справи представником позивача не було надано будь-яких доказів на спростування вказаних обставин.

Отже, оскільки відповідач звертався до позивача з письмовою вимогою про надання відповідних документів, однак позивачем не було надано повного переліку витребуваних документів, а тому, суд вважає, що у спірних правовідносинах наявний факт відмови ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, що виразилась у відмові надання документів, та відповідно до вимог Закону №222-VIII є підставою для анулювання ліцензії, а відтак, оскаржуваний у справі наказ відповідача є законним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НАГОЯ" до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НАГОЯ" до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17 квітня 2019 року.

Суддя Бідонько А.В.