Справа № 742/1095/19
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/19/19
Єдиний унікальний № 742/1095/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2019 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,
при секретарі Тищенко О.М.,
Позивач ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до відповідача інспектора СРПП №1 Прилуцького відділу поліції ОСОБА_2, в якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 № 490831 від 25.03.2019 року про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафу у розмірі 255 грн.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що постановою ДП018 № 490831 від 25.03.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальноітсі за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 25 березня 2019 року, приблизно об 19 годині 10 хвилин по вул. Вавілова в м. Прилуки, керуючи автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3 він порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху, а саме по вул. Польова в с. Трудове, порушив вимогу дорожнього знаку 3.3."Рух вантажних автомобілів заборонено". З винесеною відносно нього постановою він не згоден, так як вона є незаконною та необґрунтованою, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та із порушенням порядку розгляду та прийняття рішення по справі.
Позивач зазначив, що розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування усіх обставин відповідної справи, відповідач не навів доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ним, ОСОБА_1 правопорушення, не зазначив мотивів відхилення інших доказів у справі, постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема посилання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним та не обґрунтованим. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому підлягає скасуванню як незаконна.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог.
Відповідач інспектор СРПП №1 Прилуцького відділу поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи не надсилалося.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, покладений на нього обов'язок щодо доказування суду правомірності своїх дій, не виконав та не спростував доводи позивача.
Дослідивши матеріали справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до постанови інспектора СРПП №1 Прилуцького відділу поліції ОСОБА_2 ДП018 № 490831 від 25.03.2019 року позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 255 гривень за правопорушення, яке полягало в тому, що 25 березня 2019 року, об 19 годині 10 хвилин, в м. Прилуки по вул. Вавілова, він, керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460 CВ 1450 ВІ, причіп General Trailers СВ 2337 ХР, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3."Рух вантажних автомобілів заборонено" та здійснив проїзд під дію даного знаку, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.1 розділу 8 ПРД України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Так, п. 8.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, серед яких заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
В розділі 33 ПДР зазначено що заборонний дорожній знак 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.
Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтями 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.
Суд виходить з того, що при вирішенні даного спору врахуванню підлягають приписи Кодексу адміністративного судочинства України щодо здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Разом з тим, будь-яких інших доказів щодо того, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, тощо відповідачем не надано. Про їх відсутність також свідчить не заповнена в оскаржуваній постанові графа "До постанови додаються".
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395.
З оскаржуваної постанови вбачається, за вказаних в ній обставин в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п."г" п. 26.2. ПДР, де зазначено, що у житловій зоні забороняється рух вантажних автомобілів, тракторів, самохідних машин і механізмів (крім тих, що обслуговують об'єкти і громадян, виконують технологічні роботи або належать громадянам, що проживають у цій зоні), а не п. 8.4 як про це зазначено в постанові.
Проте наявність вищевказаних документів підтверджує обслуговування позивачем підприємства на якому він працює, підприємством, що знаходиться в зоні дії знаку, що виключає факт вчинення правопорушення та відповідно відповідальність.
Зважаючи на той факт, що відповідачем при винесені постанови не дотримано вимог КУпАП та Інструкції, та не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху та відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч. 1 ст. 122 КУпАП України, що є його обов'язком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії ДП018 № 490831 від 25.03.2019 року , винесена інспектором СРПП №1 Прилуцького відділу поліції ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесена без додержання законності, а відтак підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе скасувати постанову серії ДП018 № 490831 від 25.03.2019 року винесену відносно ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 247, 251, 283,286 КУпАП, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати постанову серії ДП018 № 490831 від 25.03.2019 року, винесену інспектором СРПП №1 Прилуцького відділу поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Г. Павлов