Справа № 810/3735/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 квітня 2019 року № 810/3735/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Вишгородської районної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Комунального підприємства Вишгородської районної ради "Навчально-спортивна база", про стягнення податкової заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Вишгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області з позовом до Вишгородської районної ради, третя особа: Комунальне підприємство Вишгородської районної ради «Навчально-спортивна база», в якому просило стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України в особі Вишгородської ОДПІ суму податкового боргу в розмірі 189361,53 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 (суддя Лапій С.М.) адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Вишгородської районної ради () на користь Державного бюджету України в особі Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області () податковий борг у розмірі 189361 (сто вісімдесят дев’ять тисяч триста шістдесят одна) грн. 53 коп.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016 апеляційну скаргу Вишгородської районної ради Київської області залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року – без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.12.2018 касаційну скаргу Вишгородської районної ради Київської області задоволено частково.

Скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд у постанові від 26.12.2018 зазначив про те, що фактичною підставою для звернення ОДПІ з адміністративним позовом до відповідача про стягнення податкового боргу у загальній сумі 189361,53 грн. стали обставини несплати КП Вишгородської районної ради «Навчально-спортивна база» цієї суми податкового боргу, яка виникла внаслідок самостійного узгодження цим підприємством сум податкового зобов’язання та за наслідками прийняття податкових повідомлень-рішень контролюючим органом із плати за землю, комунального податку; частини чистого прибутку (доходу); збору за забруднення навколишнього природного середовища та пені. На адресу комунального підприємства контролюючим органом були направлені податкові вимоги від 16.10.2009 № 1/792 на суму 923,49 грн. та від 01.12.2009 № 2/934 на суму 965,37 грн. 08.01.2010, та заступником начальника ДПІ у Вишгородському районі прийнято рішення № 2 про стягнення коштів та продаж інших активів комунального підприємства в рахунок погашення його податкового боргу.

Також, Верховний Суд у постанові від 26.12.2018 вказав про те, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, при задоволенні позову обмежився встановленням фактів наявності у КП Вишгородської районної ради «Навчально-спортивна база» податкового боргу та відсутності доказів добровільної сплати цієї заборгованості. Тоді як нормами Податкового кодексу України встановлюється певна процедура досудових дій, з дотриманням якої контролюючий орган зобов’язаний звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти місцевого самоврядування.

Зміст норм ПК України свідчить, що обов'язок контролюючого органу звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство або його майно, виникає у разі отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог або не отримання відповіді від такого органу місцевого самоврядування. При цьому лише за умови, що сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Отже, передумовою звернення контролюючого органу до органу місцевого самоврядування (органу виконавчої влади) у порядку ст. 96 ПК України є вжиття ним заходів щодо виявлення майна та встановлення неможливості внесення такого майна в податкову заставу.

Таким чином, Верховний Суд у постанові від 26.12.2018 дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій не було встановлено обставин щодо дотримання контролюючим органом цієї процедури, на що і звертає увагу відповідач у своїй касаційній скарзі. Тоді як ці обставини входять до предмету доказування при розгляді позову про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке комунальне підприємство.

01.03.2019 матеріали адміністративної справи № 810/3735/15 надійшли на адресу суду та внаслідок автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 прийнято адміністративну справу № 810/3735/15 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О., постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Суд зазначає, що 05.04.2019 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку зі сплатою відповідачем у 2016 році суми податкового боргу, який є предметом даного позову.

У той же час, 11.04.2019 через канцелярію суду від Головного управління ДФС у Київській області надійшло клопотання про заміну позивача по справі - Вишгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області на її правонаступника Головне управління ДФС у Київській області, а також закриття провадження в адміністративній справі №810/3735/15 у зв'язку із відмовою позивача від позову.

Розглянувши клопотання щодо заміни позивача по справі на правонаступника, суд зазначає наступне.

Так, згідно із пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 р. № 296 "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби за переліком згідно з додатком.

Так, відповідно до Додатку "Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, які реорганізуються шляхом приєднання як структурні підрозділи до відповідних територіальних органів Служби" до постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 р. № 296, Вишгородська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області реорганізована шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Київській області.

Суд зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Вишгородська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області з 16.05.2018 перебуває у стані припинення.

Також, суд звертає увагу, що Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності 01 січня 2017 року, внесені зміни до Податкового кодексу України. Зокрема, зазначеним Законом внесені зміни до статті 19-1, доповнено кодекс статтями 19-2 і 19-3, пункт 41.1статті 41 викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Державні податкові інспекції згідно зі статтею 19-3 Податкового кодексу України здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Отже, з 01 січня 2017 року відповідно до внесених Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» змін до Податкового кодексу України функція з погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюється органами Державної фіскальної служби України обласного рівня та вище і у спірних правовідносинах належним позивачем повинно бути Головне управління ДФС у Київській області.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов’язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов’язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність заміни первісного позивача - Вишгородську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області на правонаступника - Головне управління ДФС у Київській області.

Розглянувши клопотання щодо закриття провадження по справі, суд зазначає наступне.

З позовної заяви вбачається, що предметом позову є вимога про стягнення з Вишгородської районної ради як органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває КП Вишгородської районної ради «Навчально-спортивна база», податкового боргу в розмірі 189361,53 грн.

При цьому, фактичною підставою для звернення ОДПІ з адміністративним позовом до відповідача про стягнення податкового боргу у загальній сумі 189361,53 грн. стали обставини несплати КП Вишгородської районної ради «Навчально-спортивна база» цієї суми податкового боргу, яка виникла внаслідок самостійного узгодження цим підприємством сум податкового зобов’язання та за наслідками прийняття податкових повідомлень-рішень контролюючим органом із плати за землю, комунального податку; частини чистого прибутку (доходу); збору за забруднення навколишнього природного середовища та пені. На адресу комунального підприємства контролюючим органом були направлені податкові вимоги від 16.10.2009 № 1/792 на суму 923,49 грн. та від 01.12.2009 № 2/934 на суму 965,37 грн. 08.01.2010, та заступником начальника ДПІ у Вишгородському районі прийнято рішення № 2 про стягнення коштів та продаж інших активів комунального підприємства в рахунок погашення його податкового боргу.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було сплачено податковий борг в розмірі 189361,53 грн., який є предметом стягнення у даній справі.

Отже, відповідачем у добровільному порядку було виконано вимоги позивача.

Згідно із частиною 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов’язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Відповідно до частини 1 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з частиною 2 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до ухвалення судового рішення у зв’язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз’яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог (частина 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України).

Пунктом 2 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв’язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Розглянувши подане представником позивача клопотання про закриття провадження в адміністративній справі №810/3735/15, суд розцінює його як відмову позивача від позову та вважає, що відмова позивача від позову не суперечить положенням чинного законодавства, не порушує чиї-небудь права чи охоронювані законом інтереси, у зв'язку з чим підлягає прийняттю, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 52, 189, 238, 239, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Замінити первісного позивача - Вишгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області на правонаступника - Головне управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код 39393260, місцезнаходження: 03680, м.Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 5-А).

2. Прийняти відмову позивача від адміністративного позову.

3. Закрити провадження в адміністративній справі №810/3735/15 за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Вишгородської районної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Комунального підприємства Вишгородської районної ради "Навчально-спортивна база", про стягнення податкової заборгованості, у зв'язку із відмовою позивача від адміністративного позову.

4. Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п’ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п’ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений - 11.04.2019 р.

Суддя Кушнова А.О.