Справа № 638/11632/17
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/24/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий: суддя Штих Т.В.

при секретарі: Тарасовій О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про визнання протиправним рішення, дій та бездіяльності органу владних повноважень,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, в якому просила: визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, які полягають у відмові у наданні допомоги як внутрішньо переміщеній особі за заявою від 31.10.2016; визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, які полягають у вимогах повернути надміру нараховані кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в сумі 6318,88 грн.- без надання належного мотивованого рішення; визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про відмову у виплаті допомоги за заявою від 31.10.2016р.; визнати протиправними та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 07.11.2016р. про відмову у призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрать на проживання, втому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради поновити виплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту припинення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, так як змушена була залишити своє місце проживання в зв'язку з розгортанням там антитерористичної операції. З 20.10.2014р. вона перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради. Позивачці було призначено виплату- адресну допомогу ВПО для покриття витрат на проживання.

Позивачка зазначає, що в подальшому Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради повідомив її про те, що допущено помилку при призначенні їй допомоги та адресна допомога їй переплачена. У подальшому УПСЗН звернулося з позовом про стягнення надмірно сплаченої суми. Натомість позивач вважає, що її права порушені і просить позов задовольнити.

Посилаючись на вимоги ч.2 ст. 99 КАС України, позивач вказує, що строк для звернення до адміністративного суду нею не пропущений, оскільки про порушення своїх прав і інтересів вона дізналась в травні 2017р.

Посилаючись на Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 (далі- Порядок № 505) , позивач вважає, що діючим на момент її звернення до відповідача законодавством України не заборонено було звертатись з заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам після того, як вона вже отримувала її, і підстав для відмови в призначенні такої допомоги немає.

Позивач зазначає, що після отримання постійного місця роботи вона має право отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі за умови, якщо звернеться з відповідною заявою на адресу органу соціального захисту, в якій повідомить про зміни, що впливають на призначення грошової допомоги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні з підстав, наведених в поданому до суду запереченні проти позову.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені у частині 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщеним осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, втому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505, внутрішньо переміщені особи мають право на щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім?ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою. В заяві , зокрема , зазначається місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

Відповідно до п. 7 Порядку № 505, якщо в складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, втому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період-припиняється.

21.01.2015р. позивач звернулась з письмовою заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради. При цьому з заяви вбачається, що ОСОБА_1 вказала, що вона не працює. Відповідно до рішення їй була призначена допомога, а у подальшому при працевлаштуванні, виплата допомоги припинена згідно приписів п. 7 Порядку № 505.

Відповідно до п.12 Порядку № 505, виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Як вказує представник відповідача, і це не спростовується наданими представником позивача доказами, відомості про зміну обставин, які вплинули на припинення грошової допомоги позивач надав тільки 04.08.2015р. шляхом надання до Управління заяви про призначення адресної допомоги та довідки з місця робити, в якій зазначено, що вона працевлаштована 03.08.2015р. , тобто, через 2 місяці після припинення надання їй допомоги відповідно до п. 7 Порядку № 505, що підтверджується довідкою з місця роботи в матеріалах справи.

Відповідно до рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання за заявою позивача позивачу призначена грошова допомога.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку № 505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з моменту винесення рішення про припинення допомоги та виявлення існуючої переплати ОСОБА_1 адресної допомоги, всі дії відповідача були здійсненні у відповідності з чинним законодавством України і в повній мірі відповідають його вимогам.

Дії відповідача щодо непризначення і не виплати позивачу щомісячної допомоги за заявами також відповідають вимогам законодавства, оскільки, як вже було зазначено, на підставі п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, позбавлена права на призначення їй такої грошової допомоги.

З цієї ж підстави не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача призначити і виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявами щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу сплачені нею суми.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані дії/бездіяльність відповідача є правомірними і були вчинені у відповідності з чинним законодавством України, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, і суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення, судовий збір підлягає стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5,77,139,242-246,250,255 КАС України, п.п.3,5,7,8,12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ст.ст. 1,4,5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», суд-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про визнання протиправним рішення, дій та бездіяльності органу владних повноважень - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 640 гривен.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Т.В. Штих