Справа № 520/8751/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 р. Справа № 520/8751/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018, суддя Спірідонов М.О., 61022, м.Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 03.12.18 по справі № 520/8751/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" (далі - ТОВ "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ", позивач), звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 3 від 02.03.2018 року в частині сплати податку на прибуток підприємств за використання бензину, скріпленого газу, визнаної безнадійної заборгованості та сплачених штрафів, пені, неустойки за 2015-2016 р. в розмірі 78864,75 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 3 від 02.03.2018 року в частині сплати ПДВ за використання бензину, скріпленого газу за 2015-2016 роки в розмірі 27618,75 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 3 від 02.03.2018 року в частині сплати податку на прибуток підприємств за використання бензину, скріпленого газу за 2015-2016 р. в розмірі 22357,25 грн., в іншій частині податкове повідомлення-рішення № 3 від 02.03.2018 року залишити без змін.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 3 від 02.03.2018 року в частині сплати ПДВ за використання бензину, скріпленого газу за 2015-2016 роки в розмірі 27618,75 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в період з 28.09.2017 р. по 02.02.2018 р. фахівцями ДФС у Харківській області проведена планова виїзна перевірка ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016р., валютного - за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016 р., за результатами якої складено акт від 09.02.2018 року № 500/20-40-14-03-07/37094728 (т.1 а.с. 13-104).

За висновками акту перевірки від 09.02.2018 року № 500/20-40-14-03-07/37094728 встановлені порушення ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ»: п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.п. 139.2.1 п.139.2 ст. 139 Податкового кодексу України; п.198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України; п.п. 44.1 ст. 44, п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.54, п. 14.1 ст. 14, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України; п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України; п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України; п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Розділу V Податкового кодексу України; п. 164.2.17 (г) п. 164.2 ст.164 та п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України, п. 1 ст. 167 розділу IV Податкового кодексу України; п. 2, ст.176 розділу IV Податкового кодексу України; п. 1.2, п.п. 1.4 п. 16 п 16-1 (підрозділ 10) Розділу ХХ Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки від 09.02.2018 року № 500/20-40-14-03-07/37094728 ГУ ДФС у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення №3 від 02.03.2018р., яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 450021 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 110006,25 грн., та податкове повідомлення - рішення №3 від 02.03.2018р., яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 449795 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 112448,75 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням рішенням № 3 від 02.03.2018 року в частині сплати податку на прибуток підприємств за використання бензину, скріпленого газу, визнаної безнадійної заборгованості та сплачених штрафів, пені, неустойки за 2015-2016 р. в розмірі 78864,75 грн. та податковим повідомленням - рішенням № 3 від 02.03.2018 року в частині сплати ПДВ за використання бензину, скріпленого газу за 2015-2016 роки в розмірі 27618,75 грн., позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що твердження відповідача щодо неправомірності включення позивачем до витрат витрати по придбанню бензину та газу не знайшли свого підтвердження, а отже прийняте на цій підставі ППР № 3, № 3 від 02.03.2018р. в частині сплати податку на прибуток підприємств за використання бензину, скріпленого газу за 2015-2016 р. та в частині сплати ПДВ за використання бензину, скріпленого газу за 2015-2016 роки є хибними, а отже підлягають скасуванню.

Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Спірним питанням даної справи є правомірність включення ТОВ "ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ" до витрат витрати по придбанню: бензину до складу витрат на загальну суму 61 012,00 грн., в тому числі: у 2015р. у сумі 37400,00 грн., у 2016р. у сумі 23612,00грн.; газ скраплений (автомобільний) до складу витрат на загальну суму 49 463,00грн., в тому числі: у 2015році у сумі 18 134,00 грн., у 2016році у сумі 31 329,00 грн.

Згідно з п.п. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 ПК України, платниками податку на прибуток підприємства є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Відповідно до статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Відповідно до п.198.1 -198.3. ст..198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Отже, з огляду на зазначені приписи підставою для зменшення платником об'єкта оподаткування (податкових зобов'язань) з податку на прибуток на суму вартості придбаних товарів, а з податку на додану вартість - на суму цього податку, нараховану на вартість придбаних товарів, є факт реального придбання товарів та безпосередній зв'язок витрат на оплату цих товарів з господарською діяльністю платника податків, що передбачає використання у власній господарській діяльності придбаних товарів або ж призначення останніх для такого використання. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за №27/4248 (далі - ПБО 16 «Витрати»).

Відповідно до пункту 1 «Загальні положення» ПБО 16 «Витрати» норми цього Положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) (п.2 ПБО 16 «Витрати»).

Для цілей визнання витрат в розумінні пункту 5 ПБО 16 «Витрати» передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Відповідно до п.6 ПБО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з п.22. «Склад витрат» ПБО 16 «Витрати», до складу елемента "Матеріальні затрати" включається вартість витрачених у виробництві (крім продукту власного виробництва), в тому числі, палива й енергії.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем використовуються у власній господарській діяльності автомобілі TOYOTA COROLLA, RENAULT LOGAN, LEXUS LX-570 які орендовані у фізичних осіб за відповідними нотаріально посвідченими договорами (т.1 а.с. 127-128, 176-177, 178-179).

Згідно з Приміткою 4 п.1.3 Наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» від 10.02.1998р. №43, право встановлення конкретних величин норм витрат палива на виконання транспортної роботи у регламентованих межах надається керівникам підприємств. Визначений підприємством порядок встановлення та використання норм витрат палива на виконання транспортної роботи затверджується наказом (розпорядженням) по підприємству. Рекомендовано диференційоване використання норм витрат палива на виконання транспортної роботи залежно від умов здійснення перевезень і технологічного рівня (паливної економічності) рухомого складу та відповідно до фактичних потреб:

Наказом №1ГСМ від 27.03.2015р. встановлено для автомобіля RENAULT, моделі LOGAN базову лінійну норму витрати палива на пробіг автомобіля на 100км - 12л; для автомобіля TOYOTA, моделі COROLLA - 12л. (т.1 а.с. 130)

Наказом №1ГСМ від 05.01.2016р. встановлено для автомобіля RENAULT, моделі LOGAN базову лінійну норму витрати палива на пробіг автомобіля на 100км - 12л; для автомобіля TOYOTA, моделі COROLLA - 12л. (т.1 а.с. 129)

Наказом №1ГСМ від 11.07.2016р.. встановлено для автомобіля LEXUS, моделі LX-570 базову лінійну норму витрати палива на пробіг автомобіля на 100км - 28л. (т.1 а.с. 131)

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень" від 05.07.2011 у текстах Закону України "Про автомобільний транспорт", Закону України "Про дорожній рух" та Закону України "Про міліцію" вилучено посилання на дорожні листи будь-яких автотранспортних засобів, у тому числі службових легкових автомобілів.

Відповідно до Положення про Державну службу статистики України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 396, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень", статей 4, 14 Закону України "Про державну статистику" та з метою приведення нормативно-правових актів Державної служби статистики України у відповідність із чинним законодавством наказом Державної служби статистики України від 19.03.2013року №95 визнано таким, що втратив чинність та скасовано наказ Державного комітету статистики України від 17 лютого 1998 року № 74 "Про затвердження типової форми первинного обліку роботи службового легкового автомобіля та Інструкції про порядок її застосування", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05 березня 1998 року за № 149/2589.

Судом першої інстанції встановлено, що для обліку списання витраченого пального ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКСПЕРТ» використано подорожні листи службового легкового автомобіля, взяті за основу типової форми, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 17 лютого 1998 року № 74 "Про затвердження типової форми первинного обліку роботи службового легкового автомобіля та Інструкції про порядок її застосування", зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 05 березня 1998 року за № 149/2589.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за перевіряємий період були складені подорожні листи службових легкових автомобілів:подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003803 від 30.04.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003802 від 30.04.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003804 від 15.05.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003805 від 19.05.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003806 від 22.05.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003808 від 28.05.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003809 від 28.05.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003810 від 30.06.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003822 від 19.06.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003812 від 22.06.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003813 від 28.07.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003821 від 31.07.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003801 від 31.07.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003814 від 31.08.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003824 від 31.08.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003815 від 30.09.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003825 від 30.09.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003816 від 30.10.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003826 від 30.10.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003817 від 30.11.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003827 від 30.11.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003818 від 30.12.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003828 від 30.12.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003829 від 29.01.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003830 від 30.12.2015р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003831 від 29.02.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003842 від 29.02.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003832 від 31.03.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003843 від 31.03.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003833 від 29.04.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003844 від 29.04.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003834 від 31.05.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003845 від 31.05.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003835 від 30.06.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003846 від 30.06.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003836 від 29.07.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003847 від 29.07.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003837 від 31.08.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003848 від 31.08.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003838 від 30.09.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003849 від 30.09.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля LEXUS, АХ8811АC №003853 від 30.09.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003839 від 31.10.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003850 від 31.10.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля LEXUS, АХ8811АC №003854 від 31.10.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003840 від 30.11.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003851 від 30.11.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля LEXUS, АХ8811АC №003855 від 30.11.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля RENAULT, НОМЕР_1 №003841 від 30.12.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля TOYOTA, НОМЕР_2 №003852 від 30.12.2016р.; подорожній лист службового легкового автомобіля LEXUS, АХ8811АC №003856 від 30.12.2016р. (т.1 а.с. 180-234).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати паливно-мастильних матеріалів ТОВ «ЕЛЕКТРОН-ЕКПЕРТ» підтверджені належними письмовими доказами і підстав для неврахування цих витрат при визначенні об'єкту оподаткування немає.

Доводи податкового органу щодо відсутності у актах приймання - передачі автомобілів відомостей щодо пробігу автомобілів, що унеможливлює встановити реальну кількість та сам факт використання бензину при здійсненні фінансового-господарської діяльності, колегія суддів вважає помилковими, оскільки цей чинник не є обов'язковим елементом акту приймання-передачі, а кількість витраченого бензину підтверджується подорожніми листами.

Крім того, у кожному подорожньому листі в розділі «Рух пального, літрів» зазначено фактичний розмір витрат пального, в розділі «Робота водія та автомобіля» вказаний пробіг автомобіля, показники спідометра: при виїзді з гаража та при поверненні до гаража, норма витрати пального, ідентифіковано автомобіль, вказано прізвища водіїв що є належним підтвердження використання ТОВ «ЕЛЕТРОН-ЕКСПЕРТ» таких паливо-мастильних матеріалів у господарській діяльності товариства та дає можливість встановити обсяги та порядок використання і списання паливо-мастильних матеріалів позивачем.

Облік придбаних паливо-мастильних матеріалів підприємством та рух палива за договорами оренди транспортних засобів відображені в оборотно-сальдових відомостях по рахунку 203 "Паливо" Плану рахунків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 281 за перевірений період з березня 2015 року по грудень 2016 включно, копії яких долучено до матеріалів справи (т.1 а.с. 167-170, 132-143).

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що первинні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують правомірність списання паливно - мастильних матеріалів та включення витрат по придбанню паливно-мастильних матеріалів (бензину, газу скрапленого (автомобільний) до складу витрат, що зумовлює хибність висновків податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства щодо безпідставного завищення суми податкового кредиту по взаєморозрахунках із контрагентами-постачальниками палива та витрат за період, що перевірявся.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 3 від 02.03.2018 року в частині сплати податку на прибуток підприємств за використання бензину, скріпленого газу за 2015-2016 р. в розмірі 22357,25 грн. та податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 3 від 02.03.2018 року в частині сплати ПДВ за використання бензину, скріпленого газу за 2015-2016 роки в розмірі 27618,75 грн.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування в частині задоволених позовних вимог не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 по справі № 520/8751/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 15.04.19.