Справа № 524/10644/18
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/524/118/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, третя особа - батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив: скасувати постанову від 12.12.2018 серії НК №304925 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та закрити провадження по справі.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК №304925 від 12.12.2018, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. З постановою він не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував. Оскаржувана постанова складена з порушенням вимог закону. Також вважає, що відповідачем неправомірно розглянуто справу за місцем зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні 29.03.2019 позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що він мав при собі посвідчення водія і намагався його відшукати, але відповідач не дочекавшись поки він предявить посвідчення, пішов до службового автомобілю і почав складати постанову. Коли він підійшов до патрульного автомобіля і намагався предявити інспектору відповідні документи, останній відмовився їх брати і продовжив складати постанову. Розгляду справи про адміністративне правопорушення фактично не було.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА ОСОБА_3 ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Відповідач, інспектор роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2 в своєму відзиві на позов зазначив, що 12.12.2018 ним було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №304925 за те, що водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п.2.1 «а» ПДР України. Вважає, що постанова є правомірною, ним не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Третя особа надіслала суду письмові пояснення в яких зазначила, що з позовом не погоджується. Вважає, що пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві про те, що він мав при собі посвідчення водія відповідної категорії спростовуються його поясненнями, наданими під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП звертав увагу на те, що зупинка транспортного засобу позивача була правомірною, інспектором не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Представник Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, ОСОБА_4, в судовому засіданні 29.03.2019 проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор врахував пояснення водія та прийняв законне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

12 грудня 2018 року інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК №304925, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В постанові зазначено, що 12.12.2018 о 16:00 в м.Кременчуці, по вул.Сікорського, 24, водій, керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, а саме не мав при собі, чим порушив п.2.4 а ПДР України

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обовязкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

В п.2.4 ПДР України визначено, що На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

ОЦІНКА СУДУ

Положення КУпАП є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

У зв'язку із викладеним, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом із тим, для правомірного притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є наявність двох критеріїв: 1) належним чином зафіксований факт вчинення правопорушення та 2) додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд відзначає, що викладаючи в постанові у справі про адміністративне правопорушення зміст адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1, а саме те, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, а саме не мав при собі, інспектор зазначив про порушення водієм пункту 2.4 «а» ПДР України, хоча обов'язок водія мати при собі документи, визначено в п.2.1 ПДР України.

Суд приймає до уваги те, що наданий відповідачем доказ не підтверджує те, що під час керування транспортним засобом 12 грудня 2018 року позивач не мав при собі документи, визначені п.2.1 ПДР України.

Крім того, відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на відсутність доказів порушення позивачем ПДР України, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в звязку з чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №304925 від 12 грудня 2018 року, винесену інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць