Справа № 373/162/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 373/162/19 Суддя (судді) першої інстанції: Свояк Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора 4 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль старшого лейтенанта поліції Ільїна Олега Ігоровича на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора 4 роти батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль старшого лейтенанта поліції Ільїна Олега Ігоровича, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора 4 роти батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль старшого лейтенанта поліції Ільїна Олега Ігоровича, Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови та закриття провадження у справі.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.03.2019 позов задоволено.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 325809 від 09.01.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.2 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та не співвідносяться з положеннями чинного законодавства, а дії та рішення відповідача не суперечать вимогам закону.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09.01.2019 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв'язку з порушенням позивачем п. 2.9 ПДР, у зв'язку з тим, що він 09.01.2019 о 10 год. 57 хв. на 101 кілометрі автодороги Київ-Харків, керуючи автомобілем користувався під час руху засобом зв'язку (телефоном), тримаючи його у руці.

Позивачем оскаржено цю постанову до керівника Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль, але листом від 18.01.2019 № Ф-18/41/40/2/01-2019 його скаргу залишено без задоволення, зважаючи на те, що порушень з боку працівників поліції не було встановлено.

Відповідно до досліджених судом записів, які надані позивачем та представником Департаменту патрульної поліції Супрун І.В. причиною для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача слугувало твердження працівників поліції про те, що позивач керував транспортним засобом, не будучи пристебнутим ременем безпеки.

У подальшому інспектор 4 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль старший лейтенант поліції Ільїн О.Г. почав розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв'язку користуванням ним під час руху засобом зв'язку (телефоном), тримаючи його у руці.

Разом з тим, як вірно вказано судом першої інстанції, єдиним доказом вчинення вказаного вище порушення відповідач вказує пояснення його напарника - інспектора патрульної поліції Сонька Д.В., який бачив це, перебуваючи у патрульному автомобілі, поряд із відповідачем.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б давали суду підстави прийти до обгрунтованого висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з статтею 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст.ст. 73 - 76 КАС України, зокрема, передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, імперативними положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, зазначений обов'язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність своїх дій та рішень в межах даного спору.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що покладені в основу оскаржуваної постанови показання працівника поліції Сонько Д.В., зважаючи на те, що він є заінтересованою особою при розгляді цієї справи, ставить під сумнів дотримання вимог щодо об'єктивності з'ясування обставин.

Суд першої інстанції вірно вказав, що відсутність будь-якого іншого доказу на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дає підстави для висновку, що відповідачем не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта в частині того, що ним дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позаяк такі доводи не доводять факт допущення позивачем ПДР.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора 4 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль старшого лейтенанта поліції Ільїна Олега Ігоровича залишити без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.03.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук