Справа № 554/10231/18
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш ЕН Н Я

Іменем України

4 квітня 2019 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві за участю сторін: позивачки ОСОБА_1, її представника - адвоката Книша С. І., представників відповідача Акатової А. Г. та Євсєєва М. С. адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

14 грудня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду, в якому зазначила, що 5 грудня 2018 року відповідно до постанови № 1 Адміністративної комісії виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради на підставі ст. 152 КУпАП була піддана адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що станом на 12 год. 10 жовтня 2018 року вона в порушення вимог п. 100.21 ст. 100 Правил благоустрою в м. Полтава розмістила спеціальну рекламну конструкцію на фасаді будинку без оформлення відповідних дозвільних документів, а саме паспорту на вивіску.

Заперечуючи факт вчинення інкримінованого їй порушення, вона зазначила, що вивіска, яка розміщена на фасаді будівлі, не є рекламою. Наголосила, що процедуру притягнення її до адмінстративної відповідальності було здійснено з порушенням процесуальних процедур без складання протоколу про вчинення нею. адміністративного правопорушення, що не відповідає вимогам статті 256 КУпАП. В звязку з цим просила скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві, та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що позивачка дійсно розмістила спеціальну рекламну конструкцію на фасаді будинку без оформлення відповідних дозвільних документів - паспорту на вивіску, а тому у визначеній законом процедурі притягнута до адміністративної відповідальності та на неї накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті закону, яким передбачено відповідальність за це.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносни.

Відповідно до постанови № 1 Адміністративної комісії виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 5 грудня 2018року (а. с. 14) ОСОБА_1 піддана адміністративному стягненню на підставі ст. 152КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що станом на 12 год. 10 жовтня 2018 року вона в порушення вимог п. 100.21 ст. 100 Правил благоустрою в м. Полтава розмістила спеціальну рекламну конструкцію на фасаді будинку без оформлення відповідних дозвільних документів - паспорту на вивіску.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд враховує наступне.

Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Диспозиція зазначеної норми є бланкетною та відсилає до інших нормативних актів, які встановлюють відповідні правила, в даному випадку щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах, невиконання яких і тягне за собою, встановлену законом відповідальність.

При притягненні позивачки до відповідальності були грубо порушені вимоги КУпАП як при складенні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення (стаття 256), так і при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови (статті 280 та 283), оскільки в названих процесуальних документах не була розкрита суть інкримінованого їй порушення, а зроблено лише посилання на статтю 100 «Правил благоустрою та забезпечення чистоти і порядку в м. Полтава» без розкриття її змісту, а також були проігноровані норми КУпАП при складанні протоколу прол вчинення адміністративного правопорушення та оцінці доказів, покладених в основу обвинувачення позивачки, що є недопустимим, так як порушує її конституційне право на захист особи.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

При складенні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені. Зокрема, протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо позивачки був складений за її відсутності, що підтвердила вона сама та допитані в суді свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6, зміст і суть протоколу не відповідають вимогам статті 256 КУпАП.

Наведене дає підстави суду констатувати, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо позивачки не складався, а тому відповідач не мав права його розглядати, а отже підстав накладати на позивачку адміністративне стягнення.

Аналіз змісту оскаржуваної постанови, дає підстави суду констатувати, що вона не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, а тому судом розцінюється як протиправна.

Зокрема, в ній не наведено спростувань доводів позивачки на заперечення нею факту вчинення інкримінованого їй правопорушення, допущені інші порушення вимог закону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає, що ними у визначеній законом процедурі не доведено факт вчинення позивачкою інкримінованого їй правопорушення, доказів, які б безперечно це підтверджувало відповідачем суду не надано. Процедуру притягнення позивачки до відповідальності проведено без додержання вимог КУпАП, що є недопустимим та суперечить як вимогам Кодексу, так і Конституції України.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не було доведено правомірність прийнятого ним рішення, а тому постанова № 1 Адміністративної комісії виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 5 грудня 2018року є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову № 1 Адміністративної комісії виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 5 грудня 2018року про накладення на позивачку ОСОБА_1 адміністративного стягнення за статтею 152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн, закривши провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Савченко