Справа № 560/3565/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3565/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року (суддя Майстер П.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, Хмельницької області щодо призначення ОСОБА_2, пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% ;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок ОСОБА_2, пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з моменту призначення пенсії за віком з 13.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що пенсійним органом безпідставно, на його думку, розмір пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обчислено з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними та необґрунтованими, а тому звернувся до суду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема, в апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що так як пенсія позивачу з 01.10.2017 року обчислена відповідно до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2013 року та з урахуванням положень ст.25 згаданого закону, підстав для проведення ОСОБА_2 перерахунку пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з моменту призначення пенсії немає. Вважає, що правомірно провів позивачу з 01.10.2017 року перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148-VIII, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач - ОСОБА_2, отримував пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок загального захворювання, обчислену відповідно до Закону України "Про державну службу".

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про надання розрахунку пенсії, що призначена позивачу за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та для перевірки правильності такого призначення.

Листом від 25.09.2018 №2162/ж-8 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що позивачу пенсію обчислено згідно з норм чинного пенсійного законодавства. Оскільки відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Крім того, пенсійний орган зазначив, що підстав для застосування коефіцієнту кратності 1,35 згідно чинного законодавства відсутні. Після перерахунку пенсії страховий стаж позивача становив 50 років 5 місяців 22 дні, коефіцієнт страхового стажу - 0,5417. Розмір пенсії по інвалідності з 01.10.2017 р. становив 4504,30 грн., розмір пенсії за віком з 13.10.2017 р. - 4997,40 грн. Позивачу пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" перерахована з урахуванням норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що відповідач, не здійснивши позивачу перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з моменту призначення пенсії за віком з 13.10.2017 року, діяв з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, на думку суду, в даній адміністративній справі має місце призначення пенсії за іншим Законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Оскільки, позивач отримував пенсію по 2 групі інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та з 01.10.2017 позивачу було нараховано пенсію згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вперше, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем при обчисленні розміру для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до норм Закону №1058-IV було безпідставно не застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Даючи оцінку висновкам суду першої інстанції та спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону №1058-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України","Про статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, при переведенні з одного виду пенсії на інший особам враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), як при первинному призначенні пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn), К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ, який набрав чинності з 11.10.2017, внесено зміни, зокрема, до пунктів 4-3 та 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Пунктом 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Частиною 1 статті 25 Закону №1058-IV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс = См х Вс / 100% х 12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, згідно з положеннями пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

При цьому слід врахувати, частина 3 статті 45 Закону №1058-IV застосовується до тих видів пенсій, які визначені саме Законом №1058-IV, щодо переведення з одного виду пенсії на інший вид.

Крім того, Законом №2148 Прикінцеві положення Закону №1058-IV доповнено пунктом 43, яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Разом з тим, як вбачається з матералів справи, в даному випадку має місце призначення пенсії позивачу за іншим Законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону. Так, судом встановлено, що позивач отримував пенсію по 2 групі інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та з 01.10.2017 позивачу було нараховано пенсію згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вперше.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини, апеляційний суд погоджується з позцією суду першої інстанції, що відповідачем при обчисленні розміру для призначення ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до норм Закону №1058-IV було безпідставно не застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують .

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, то апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.