Справа № 420/719/19
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Одеса Справа № 420/719/19

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

за участі секретаря Ягенської К.О., представника відповідача Тарановського Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОТТОСЕРВИС" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 17.12.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги мотивовані тим, що на адресу ТОВ «СОТТОСЕРВИС» надійшло податкове повідомлення-рішення від 17.12.2018 року №. Відповідно до даного рішення, податковим органом на підставі акта перевірки№40055/15-32-12-10/41110677 від 19.11.2018 було встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних та накладено відповідний штраф. ТОВ «СОТТОСЕРВИС» не погоджується з даним податковим повідомленням-рішенням, вважає його незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Так, актом перевірки №40055/15-32-12-10/41110677 від 19.11.2018 було встановлено, що Товариством в період з жовтня по грудень 2017 року було виписано та зареєстровано наступні податкові накладні: №19 від 17.10.2017 року на суму ПДВ 240 324,27 грн., дата реєстрації - 17.11.2017 року, кількість днів затримки - 2; №12 від 30.11.2017 року на суму ПДВ 463 450,41 грн., дата реєстрації -16.01.2018 року, кількість днів затримки - 32; №5 від 15.12.2017 року на суму ПДВ 3044,67 грн., дата реєстрації - 02.01.2018 року, кількість днів затримки - 2; №6 від 15.12.2017 року на суму ПДВ 33,33 грн., дата реєстрації - 02.01.2018 року, кількість днів затримки - 2. Контролюючий орган дійшов висновку про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте ТОВ «СОТТОСЕРВИС» не погоджується з таким висновками податкового органу та вважає їх безпідставними, так як контрагент, який отримував від позивача послуги (роботи) не є платником ПДВ, а тому ТОВ «СОТТОСЕРВИС» взагалі не повинно виписувати та реєструвати податкові накладні.

Представник відповідача надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим що, ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних TOB «СОТТОСЕРВИС», дата виписки яких припадає на жовтень 2017 року, листопад 2017 року та грудень 2017 року, за результатами якої складено АКТ №40055/15-32-12-10/41110677 від 19.11.2018. Перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 ПК України (із змінами та доповненнями), на яких відповідно до вимог ст. ст. 192, 201 ПКУ покладено обов'язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення, передбачена ст. 120-1 ПК України. Отже, TOB «СОТТОСЕРВИС» склали податкові накладні: № 19 від 17.10.2017; № 12 від 30.11.2017; № 5 та № 6 від 15.12.2017, та зареєстрували їх 17.11.2017; 16.01.2018; 02.01.2018 -відповідно. З огляду на викладене, Позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних: (№ 19 від 17.10.2017; № 12 від 30.11.2017; № 5 та № 6 від 15.12.2017) в Єдиному реєстрі податкових накладних на 2, 32, 2, 2 днів відповідно.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.02.2019 року відкрито провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позову та відсутності підстав для його задоволення.

Відповідно до п. п. 75.1.1. п. 75.1, ст. 75 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) (далі - ПК України) зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядком проведення камеральних перевірок, згідно ст. 76 ПКУ, передбачено, що камеральна перевірка «доводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних TOB «СОТТОСЕРВИС», дата виписки яких припадає на жовтень 2017 року, листопад 2017 року та грудень 2017 року, за результатами якої складено АКТ №40055/15-32-12-10/41110677 від 19.11.2018 року.

Перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 ПК України (із змінами та доповненнями), на яких відповідно до вимог статтей 192, 201 ПКУ покладено обов'язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення, передбачена ст. 120-1 ПК України.

Отже, TOB «СОТТОСЕРВИС» склали податкові накладні: № 19 від 17.10.2017; № 12 від 30.11.2017; № 5 та № 6 від 15.12.2017, та зареєстрували їх 17.11.2017; 16.01.2018; 02.01.2018 -відповідно.

На підставі вказаного акту ГУ ДФС в Одеській області складено податкове повідомлення - рішення № від 17.12.2018 року про накладення штрафу у розмірі 163375,35 грн.

Згідно вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Крім того, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (п. 201.10 ст. 201 ПКУ).

З огляду на викладене, позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних: (№ 19 від 17.10.2017; № 12 від 30.11.2017; № 5 та № 6 від 15.12.2017) в Єдиному реєстрі податкових накладних на 2, 32, 2, 2 днів відповідно.

Тобто, на згідно з вимогами п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПКУ та на підставі акту перевірки №40055/15-32-12-10/41110677 від 19.11.2018, винесено податкове повідомлення - рішення № від 17.12.2018 на суму 163375,35 грн.

Так, у позовній заяві TOB «СОТТОСЕРВИС» посилається на те, що податкові накладні (№ 19 від 17.10.2017; № 12 від 30.11.2017; № 5 та № 6 від 15.12.2017) були складені на постачання товарів/послуг Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою (контрагентом є юридична особа, яка не є платником податку на додану вартість та є неприбутковою організацією), тобто штрафні санкції, передбачені ст. 120-1 ПК України не застосовуються до Позивача.

Проте суд критично ставиться до вказаного твердження з огляду на наступне.

Штрафні санкції, визначені п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, не застосовуються до платників податку за порушення ними граничного строку реєстрації / відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних:

що не надаються отримувачу (покупцю), складених на операції з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, та/або

що не надаються отримувачу (покупцю), складених на операції з постачання товарів/послуг, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Проте виконання робіт для Управління капітального будівництва Одеської міської ради не підпадає під даний вичерпний перелік визначений в п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, а тому відповідачем правомірно були застосовані штрафні санкції до позивача.

Крім того, суд зазначає, що у графі 8, наведених позивачем податкових накладних: № 19 від 17.10.2017; № 12 від 30.11.2017; № 5 та № 6 від 15.12.2017, містить код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду по справі №816/1488/17 від 04.09.18.

Враховуючи вищевикладене суд доходиться висновку, що податкове повідомлення - рішення № від 17.12.2018 року є законним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України, чітко передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.9, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СОТТОСЕРВИС" (65122, м. Одеса, вул.. 11 станція Люстдорфської дороги, 1) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул.. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 17.12.2018 року відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та з урахуванням п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.А.Іванов

.