Справа № 520/8790/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 р. Справа № 520/8790/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СОСОНІВКА-АГРО" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 (суддя Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 30.01.19) по справі № 520/8790/18

за позовом Головного управління Держпраці у Харківській області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СОСОНІВКА-АГРО"

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, у якому просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до СТОВ «Сосонівка-Агро» код 35777064, розташованого за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-н, с. Сосонівка, вул. Миру, буд.15, шляхом зупинення робіт (виробництва), а саме: експлуатація будівлі - (приміщення корівника (склад №5) в якій підлогово зберігається зерно; експлуатація опори №6 повітряної лінії 0,4 кВ.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за наслідками перевірки відповідача виявлено низку порушень законодавства з охорони праці та промислової безпеки, санітарного законодавства з розділу гігієни праці, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року позовні вимоги було задоволено.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СОСОНІВКА-АГРО" (вул. Миру, буд. 15, с. Сосонівка, Нововодолазький район, Харківська область,63224, ) шляхом зупинення експлуатації будівлі - (приміщення корівника (склад №5) в якій підлогово зберігається зерно; експлуатації опори №6 повітряної лінії 0,4 кВ.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що контролюючим органом було проведено планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог законодавчих та нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки, дотримання вимог санітарного законодавства з розділу гігієни праці, результати якої викладені в акті від 20.08.2018 року № 19-03-04-5409/0882.

Перевіркою встановлено значну кількість порушень та видано приписи про їх усунення, після спливу строку на виконання яких позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позовні вимоги є належним чином обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Статтею 13 Закону України "Про охорону праці" визначено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов'язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;

Державний нагляд (контроль), серед іншого, здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено ч.1 ст.3 Закону.

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду (ч.5 ст. 4 Закону).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу ( ч.7 ст.7 Закону).

Колегією суддів встановлено, що на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції не усунутими залишаються такі порушення: відповідач не забезпечив безпечну та надійну експлуатацію виробничих будівель і споруд, конструкція та міцність будівлі (приміщення корівника склад №5) не відповідає призначенню та використовується для підлогового зберігання зерна; опора ПЛ-0,4 кВ. №6 має відхил від технічного стану, що як вказував позивач, йде в розріз приписам ст.13 Закону України "Про охорону праці".

З пояснень представника відповідача, наданих у судовому засіданні, колегією суддів встановлено, що факт вказаних вище порушень ним не оскаржується, натомість, представник зазначив, що не згоден з даним позовом з огляду на те, що вказані порушення на даний час усуваються, а тому підстав для задоволення позову немає.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що оскільки відповідач погоджується із наявністю у нього порушень, встановлених за результатами проведеної перевірки, доказів на підтвердження усунення вказаних порушень ним не надано, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СОСОНІВКА-АГРО" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 по справі № 520/8790/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 15.04.19.