Справа № 120/4717/18-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4717/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_2 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якому просила:

визнати протиправною відмову Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в призначенні та виплаті ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

зобов'язати Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

3. Визнано протиправною відмову Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в призначенні та виплаті ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

4. Зобов'язано Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

5. Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області сплачений нею при звернені до суду судовий збір в сумі 704,80 грн.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Відповідно до записів трудової книжки БТ-І 5451083 ОСОБА_2 з 15.08.1979 по 08.08.1983 працювала на посаді вчителя початкових класів Малослобідської восьмирічної школи. З 15.08.1983 позивач була призначена на посаду вчителя німецької мови Рожнятинської середньої школи, а з 01.09.1988 року переведення на посаду вчителя історії цієї ж школи. 25.08.2005 звільнена з роботи у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, через шість днів, а саме 01.09.2005 повернулася на роботу, що підтверджується записами у трудовій книжці.

7. 20.09.2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

8. 30.11.2018 ОСОБА_2 звернулася до Ямпільського ОУПФУ Вінницької області із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

9. На вказану заяву листом від 11.12.2018 № 1470/09-42/02 Ямпільське ОУППФУ Вінницької області повідомило позивача, що їй вперше пенсія була призначена за вислугу років як працівнику освіти з 26.08.2005, а за заявою від 20.09.2018 було переведено на пенсію за віком. Виходячи із зазначеного при проведенні перерахунку на пенсію за віком заробітна плата була обчислена за 218 місяців, а саме за періоди з 01.07.2000 року по 31.08.2018 року (коефіцієнт заробітної плати 1,57053) із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки - 3764 грн, відповідно заробітна плата для обчислення пенсії склала 5912,10 грн

10. Крім того, відповідач зазначив, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року застосовується середня "заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

11. Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком з урахуванням вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач по досягненню пенсійного віку звернувся за призначенням пенсії за віком вперше, отже при її обчисленні пенсійний орган повинен був застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

13. Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач отримувала пенсію по вислузі років відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення", а після досягнення пенсійного віку звернулась за призначенням пенсії за віком вперше, пенсію за віком їй має бути призначено відповідно до приписів ст. 40 та п. 4.4 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Не погоджуючись з рішенням щодо задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

15. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки позивачка була отримувачем пенсії за вислугу років, то при її переведенні на пенсію за віком за положеннями частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV правомірно застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії попереднього виду пенсії.

16. Скаржник вказує, що позивачу з 20.09.2018 року при переведенні пенсії з виду на вид було застосовано осучаснення заробітної плати, з якої обчислена пенсія із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три попередні роки (2015, 2016, 2017) з врахуванням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в 1%. При цьому застосовувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, немає підстав, так як відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" даний показник застосовується тільки для первинного призначення пенсії.

17. Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

18. Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

19. Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

21. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

22. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом

23. Частиною першою статті першої Закону України "Про пенсійне забезпечення" закріплено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

24. Відповідно до статті другої цього ж Закону, видами державних пенсій є трудові пенсії: 1) за віком; 2) по інвалідності; 3) в разі втрати годувальника; 4) за вислугу років.

25. У відповідності до статті 51 вказаного Закону, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

26. Отже, пенсія за вислугу років є одним із видів державної трудової пенсії, яка покликана для соціального захисту та гарантій соціального забезпечення громадян, які у силу особливостей та характеру виконуваних робіт, потребують їх до настання загального пенсійного віку.

27. Згідно зі ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

28. За приписами п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

29. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було призначено пенсію за вислугу років була призначена пенсія за вислугу років 26.08.2005 як працівнику освіти.

30. Відповідно до положень частини 1 статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (тут і далі норми Закону № 1058-IV в редакції, чинній на момент призначення позивачеві пенсії за віком) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

31. У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

32. За приписами абзацу 3 частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

33. У абзаці першому частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

34. При цьому, частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в редакції Закону України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 3668-VІ, встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

35. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців".

36. За приписами частини другої статті 40 Закону 1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

37. Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

38. Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузі статистики, економіки, соціальної політики і фінансів.

39. Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

40. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

41. 11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", підпунктом 27 п.19 якого внесено зміни до розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

42. З урахуванням таких змін, п.4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

43. У пункті 4-4 цього розділу закріплено правило, за яким з 1 жовтня 2017 по 31 грудня 2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

44. З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

45. Аналіз вищезазначених правових норм дає суду підстави вважати, що середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% в 2018 році, може застосовуватися тільки один раз при первинному призначенні особі, що досягла пенсійного віку, пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а при переведенні з одного виду пенсії на інший в межах одного закону, в 2018 році застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

46. Як слідує з матеріалів справи позивачу вперше призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

47. При цьому, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

48. Таким чином, 20 вересня 2018 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вперше. Відтак, в даному випадку має місце призначення вперше іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії.

49. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 9 червня 2015 року у справі № 21-550а15 та Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № К/9901/1071/17, від 13 листопада 2018 року у справі № 359/4777/17 та від 22 січня 2019 року у справі № 577/2457/17.

50. Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення", у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

51. Таким чином, при призначенні ОСОБА_2 у 2018 році пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки.

52. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

53. Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

54. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

55. Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

56. Оскільки судом першої інстанції судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 квітня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5