Справа № 2а/0570/15705/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2019 року

Київ

справа №2а/0570/15705/12

адміністративне провадження №К/9901/467/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Донецького окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Стойки В.В. від 10.12.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Попова В.В., суддів: Лях О.П., Нікуліна О.А. від 22.01.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У 2012 році Публічне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод» (далі - позивач/Товариство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - відповідач/Інспекція), в якому просило визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 05.10.2012 №/21336/15-17/1-1/00191193, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 567885,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» на отримання суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 567885,00 грн. підтверджується наданими відповідачу для проведення камеральної перевірки необхідними первинними документами, зокрема й платіжними дорученнями та реєстром платіжних доручень, які підтверджують сплату постачальникам податкового кредиту в червні та липні 2012 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013, позов задоволено повністю.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не доведено відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування відповідно до спірного податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі Інспекція посилається на те, що висновки судів про задоволення позову є помилковими, оскільки у наданих до перевірки платіжних дорученнях не були вказані періоди, в яких отримано товари, за які здійснювалася оплата, отже Товариством не підтверджено факт сплати постачальникам у складі ціни таких товарів (послуг) частини від'ємного значення, яке, в свою чергу, є частиною податкового кредиту червня 2012 року у сумі 567885,00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.02.2013 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано справу з Донецького окружного адміністративного суду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29.09.2016 відновлено втрачене провадження у даній справі.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін. Вказує, що при визначенні суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» в повному обсязі дотримано умови, передбачені Податковим кодексом України.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку відмову у задоволенні касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» подано податкові декларації з податку на додану вартість: - за червень 2012 року, відповідно до якої сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню, становить 14221108,00 грн.; - за липень 2012 року, відповідно до якої сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню, становить 62043977,00 грн.

За результатами камеральної перевірки Товариства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2012 року відповідачем складено акт від 19.09.2012 №376/15-17/1-1-00191193, яким встановлено порушення позивачем п. 201.10 ст. 201, п.п. 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого його позбавлено права на бюджетне відшкодування по декларації за липень 2012 року у сумі 567885,00 грн. у зв'язку із непідтвердженням ним сплати даної частини залишку від'ємного значення за червень 2012 року через зазначення у банківських виписках лише: «сплата за договором».

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.10.2012 №/21336/1517/1-1/00191193, відповідно до якого ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 567885,00 грн.

Згідно пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно із п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У відповідності до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Отже, право на отримання суми бюджетного відшкодування пов'язано з фактичною сплатою податку на додану вартість у складі ціни товарів (робіт, послуг) постачальникам таких товарів (послуг).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом при проведені перевірки використані, у тому числі, банківські виписки, декларації за червень 2012 року, за липень 2012 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування рахунок, вантажно-митні декларації.

При цьому у досліджених судами копіях платіжних доручень від 12.06.2012 №1211358 на суму 7500000,00 грн., від 01.06.2012 №1210489 на суму 10000000,00 грн., від 27.06.2012 №1212559 на суму 13000000,00 грн., від 08.06.2012 №1210919 на суму 19000000,00 грн., від 26.06.2012 року №1212439 на суму 50000000,00 грн., від 26.06.2012 №1212441 на суму 50000000,00 грн., від 04.07.2012 №1212963 на суму 2885000,00 грн., від 09.07.2012 №1213335 на суму 6000000,00 грн., від 10.07.2012 №1213458 на суму 5000000,00 грн., від 16.07.2012 №1213759 на суму 7000000,00 грн., від 24.07.2012 №1214640 на суму 5000000,00 грн. у призначенні платежу зазначено товар (роботу, послугу), за який здійснюється платіж, відповідні рахунки та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів.

Отже, копіями платіжних доручень підтверджується сплата постачальникам податкового кредиту в червні та липні 2012 року, сума якої в повному обсязі покриває суму від'ємного значення податку на додану вартість, що підтверджує право ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» на отримання бюджетного відшкодування в заявленій декларації за липень 2012 року (з урахуванням уточнюючих розрахунків) в сумі 61980681,00 грн., в тому числі в сумі 567885,00 грн., яка зменшена відповідачем спірним податковим повідомленням-рішенням.

Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013 у справі №2а/0570/15705/12 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду