Справа № 825/581/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/581/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року (м. Чернігів, дата виготовлення повного тексту 15.02.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради, в якому просила суд:

- визнати противоправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради в частині ненадання пільг та сплатити компенсацій передбачених пунктами 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по липень 2017 року;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради надати пільги та сплатити компенсації передбачені пунктами 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по липень 2017 року;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018, позовні вимоги задоволено: визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради та зобов'язано відповідача надати позивачу пільги та сплатити компенсації, передбачені пунктами 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по липень 2017 року.

20 вересня 2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області подав заяву по зміну способу виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №825/581/18 у якій просив змінити спосіб виконання рішення суду в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради надати ОСОБА_2 пільги та сплатити компенсації передбачені у пунктах 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по липень 2017 року та встановити в цій частині наступний спосіб виконання рішення суду: «Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь позивача нараховані пільги та компенсації передбачені у пунктах 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по липень 2017 року».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусовою виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернігівської області про зміну способу виконання рішення суду відмовлено в повному обсязі.

У подальшому, ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 21.03.2018 по справі № 825/581/18 яке ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 задоволено: встановлено Управлінню праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради строк для подання звіту про виконання рішення суду від 21.03.2018 у справі № 825/581/18; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили подати звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 по справі 825/581/18.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2019 апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради - залишено без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року - залишено без змін.

08 лютого 2019 року позивач звернулась до суду з заявою в порядку 383 КАС України, в якій просила визнати протиправною бездіяльність вчиненою боржником-відповідачем на виконання рішення суду від 21.03.2018 по справі № 825/581/18.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності вчиненою боржником - відповідачем на виконання рішення суду по справі за її позовом до УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для визнання за боржником протиправною бездіяльності.

Зокрема, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції було з'ясовано не у повному обсязі обставини справи та не зазначено у якій частині рішення суду виконано відповідачем; судом першої інстанції неналежним чином досліджено докази, які наявні у матеріалах справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018, позовні вимоги задоволено.

У зв'язку з тим, що рішення 19.06.2018 набрала законної сили, позивач подала заяву до суду про видачу виконавчого листа та 18 липня 2018 року судом був виданий виконавчий лист.

26.07.2018 даний виконавчий лист був направлений до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

27.07.2018 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по даному виконавчому листу та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 14892 грн.

14.08.2018 від боржника до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов лист № 11-07/18444 від 10.08.2018 з додатками відповідно до якого встановлено, що рішення суду боржником виконано, але не в повному обсязі.

20.09.2018 року головним державним виконавцем подано заяву по зміну способу виконання рішення у справі Чернігівського окружного адміністративного суду №825/581/18 від 21.03.2018, у задоволенні якої ухвалою від 02.10.2018 відмовлено.

У зв'язку з тим, що рішення суду не виконано в повному обсязі та па підставі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» 11 жовтня 2018 року головний державній виконавець виніс постанову про накладання штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради подано позов до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду № 620/3523/18 від 09.11.2018 позов Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради задоволено, постанову державного виконавця про накладення штрафу від 11.10.2018 скасовано. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

08 лютого 2019 року позивач звернулась до суду з заявою в порядку 383 КАС України, в якій просила визнати протиправною бездіяльність вчиненою боржником-відповідачем на виконання рішення суду від 21.03.2018 по справі № 825/581/18.

Вказана заява була обґрунтована тим, що на даний час рішення суду першої інстанції не виконано у повному обсязі та з листа головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області №1274 від 06.02.2019 стало відомо про протиправну бездіяльність вчинену відповідачем на виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано та не зазначено належних доказів, які б підтверджували бездіяльність відповідача по виконанню рішення у справі № 825/581/18, а факт протиправної бездіяльності управління по виконанню рішення судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною третьою статті 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

У відповідності до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відтак, підставою для застосування судового контролю в порядку ст. 383 КАС України є встановлення судом протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при виконанні рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Крім того, постановою Пленуму ВАС України від 13.03.2017 № 3 «Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» (у редакції до 15.12.2017) визначено, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 позовні вимоги задоволено: визнано протиправною бездіяльність УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради в частині ненадання позивачу пільг та сплати компенсацій, передбачених у пунктах 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по липень 2017 року та зобов'язано відповідача надати пільги та сплатити передбаченні компенсації за зазначений період.

Листом від 10.08.2018 № 11-07/18444 УПСЗН Деснянської районної в м. Чернігові ради повідомлено начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про те, що управлінням 04.07.2018 було добровільно частково виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі № 825/581/18, а саме, ОСОБА_2:

- здійснено розрахунок вартості ліків, відповідно до п. 1 частини першої ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 2013 року по 2016 рік, відповідно до розрахунку, який був долучений позивачем до матеріалів справи. Згідно вищевказаного розрахунку до виплати належить 1560,05 грн.;

- здійснено розрахунок грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні, відповідно до п. 4 частини першої ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 2012 року по 2016 рік (розмір середньої вартості путівки в Україні визначений постановою КМУ № 838 від 08.11.2017 «Про розмір середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та наказу Міністерства соціальної політики України від 20.02.2018 № 257 «Про встановлення середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов'язану з Чорнобильською катастрофою»). Згідно вищевказаного розрахунку до виплати належить 2405 грн.;

- здійснено розрахунок вартості проїзду один раз на рік до будь-якого пункту України і назад, відповідно до п. 19 частини першої ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 2013 року по 2016 рік, відповідно до розрахунку, до виплати належить 476,60 грн.;

- здійснено розрахунок вартості проїзду у міському транспорті, відповідно до п. 15 частини першої ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по червень 2017 року, відповідно до копії квитків, які долучені до матеріалів справи. Згідно вищевказаного розрахунку до виплати належить 604,25 грн.;

- здійснено розрахунок додаткової відпустки, відповідно до п. 22 частини першої ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 2012 року по 2013 рік, відповідно до розрахунку, який долучений до матеріалів справи. Відшкодування витрат пов'язаних з виплатою за додаткову відпустку із збереженням заробітної плати строком 14 робочих днів на рік, за період з 2015 року по 2017 рік, вже було здійснено управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради. Згідно вищевказаного розрахунку до виплати належить 3053,28 грн. (а.с. 210-211 Том I).

Згідно звіту УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради останнім добровільно виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 в частині здійснення розрахунку пільг та компенсацій, передбачених пунктами 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з травня 2012 року по липень 2017 року у грошовому еквіваленті, що підтверджується розпорядженням № 292 від 03.07.2018 (а.с. 212 Том I).

За розрахунками до виплати ОСОБА_2 належить 8 099,18 грн, з яких управлінням виплачена вартість проїзду один раз на рік до будь-якого пункту України і назад залізничним транспортом позивачем за період з 2013 року по 2016 рік, що передбачено пунктом 19 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 476,60 грн (а.с. 49-50 Том II).

При цьому, слід враховувати, що пільги та компенсації, передбачені пунктами 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансуються з обласного та державного бюджетів.

Так, під час розгляду справи №620/3523/18 про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про накладення штрафу від 11.10.2018 у виконавчому провадженні № 56864830 за виконавчим листом № 825/581/18, суд апеляційної інстанції виходив з того, що невиконання УПСЗН Деснянської районної в м. Чернігові ради судового рішення, в частині виплати ОСОБА_2 нарахованих компенсацій за пільги, що передбачені пунктами 1, 4, 15, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та у подальшому - до отримання відповідного фінансування виконати рішення суду.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а) та від 13.06.2018 (справа №757/29541/14-а).

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, часткове невиконання судового рішення Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради, відбулося з незалежних від останнього причин, а саме через відсутність відповідного фінансування із державного бюджету, тобто є поважною причиною в розумінні ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем поступових дій, націлених на виконання рішення суду у цій справі в повному обсязі та, усі компенсації, передбачені пунктами 1, 4, 15, 19, 22 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають бути виплачені за рахунок коштів спеціально призначених для даних цілей, та за їх відсутності відповідач позбавлений можливості виконати у повному обсязі судове рішення.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, тому підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15.04.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна