Справа № 420/2162/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2162/19
УХВАЛА

15 квітня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» Хоменко Ірини Олексіївни про визнання дій протиправними та скасування реєстраційної дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» Хоменко Ірини Олексіївни про визнання дій протиправними та скасування реєстраційної дії.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» Хоменко Ірини Олексіївни про визнання дій протиправними та скасування реєстраційної дії слід відмовити з наступних підстав.

В позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» просить суд: 1. Визнати протиправними дії державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» - Хоменко Ірини Олексіївни зі зміни керівника: - Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 08.10.2; Хоменко Ірина Олексіївна; Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації»; зміна керівника юридичної особи; 2. Скасувати реєстраційну дію вчинену державним реєстратором - Хоменко Іриною Олексіївною Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації»: - Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 08.10.2; Хоменко Ірина Олексіївна; Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації»; зміна керівника юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Згідно з п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Основними ознаками публічно-правових відносин називають: обов'язкову участь у цих відносинах суб'єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб'єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов'язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Адміністративно-правовий спір має певні ознаки. Такі спори виникають у сфері державного управління, в процесі здійснення органами виконавчої влади своїх управлінських функцій. Для цих спорів характерно особливе становище його суб'єктів (учасників спірного правовідношення). Обов'язковим учасником адміністративно-правового спору є наділений владними повноваженнями орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, посадові особи, наділені державно-владними повноваженнями. Адміністративно-правовий спір має особливий предмет, що пов'язано з широтою і різноплановістю діяльності управлінського характеру.

Обов'язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про право публічне, тобто спору про права і обов'язки в публічних правовідносинах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з цим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» звертаючись до суду з позовом обґрунтовує свої вимоги тим, що в провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/637/14 про банкрутство ПП «Гурівецьке». 06.11.2017 року в рамках вказаної справи ініціюючим кредитором ПВКП «Ятрань», було подано клопотання про відсторонення керівника боржника. Ухвалою господарського суду Вінницької області від 30.05.2018 року було задоволено клопотання ПВКП «Ятрань» від 06.11.2017 р. про відсторонення керівника боржника: 1. Припинено повноваження керівника ПП «Гурівецьке» ОСОБА_7. 2. Виконання обов'язків керівника ПП «Гурівецьке» покладено на арбітражного керуючого ОСОБА_3 Вказана ухвала 04.09.2018 року була залишена без змін Рівненським апеляційним господарським судом. Державним реєстратором Вінницької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» здійснено заходи щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, внаслідок чого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником ПП «Гурівецьке» з 31.05.2018 р. значився ОСОБА_3 Проте з моменту винесення ухвали від 30.05.2018 року та внесення відомостей про нового керівника ПП «Гурівецьке» - ОСОБА_3 різні державні реєстратори вдавалися до зміни керівника, не став і винятком державний реєстратор Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації»- Хоменко Ірина Олексіївна. Так, 08.10.2018 року, вказаний державний реєстратор вніс зміни про нового керівника ОСОБА_4 не зважаючи на ухвалу господарського суду Винницької області та ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 27.07.2018 року про заборону вчинення реєстраційний дій. Відтак, з моменту коли в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено зміни до відомостей про нового керівника боржника, визначеного згідно ухвали господарського суду Вінницької області, засновники ПП «Гурівецьке» та державний реєстратор Хоменко І.О. не вправі була здійснювати реєстраційну дію щодо зміни в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про призначеного ухвалою господарського суду керівника боржника та вносити нові відомості про нового керівника ОСОБА_4, оскільки це суперечить ухвалі господарського суду Вінницької області від 30.05.2018 р. по справі № 902/637/14 та вимогам ч.3 ст.18 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки повноваження розпорядника майна як керівника боржника діють до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

Щодо порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» позивач зазначає, що 16.04.2018 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» надійшла заява про заміну кредитора у справі № 902/637/14. Ухвалою господарського суду Вінницької області від 23.05.2018 року було задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» про заміну кредитора у справі № 902/637/14 повністю. Замінено кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецексім» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» у справі 902/637/14. Отже, ТОВ «Вольта Сек'юріті» є кредитором ПП «Гурівецьке». Окрім того, 04 липня 2014 року до господарського суду Вінницької області надійшла заява Малого приватного підприємства Фірма «Ерідон» про включення до складу кредиторів Приватного підприємства «Гурівецьке» з сумою грошових вимог в розмірі 1051416,04 грн. 22 липня 2014 року Господарським судом Вінницької області було вирішено визнати мале приватне підприємство Фірма «Ерідон» конкурсним кредитором у справі № 902/637/14 про банкрутство Приватного підприємства «Гурівецьке» із сумою вимог 1051416,04 грн. основного боргу - 4-та черга задоволення, та 1218,00 грн. судового збору за подання заяви до суду - 1-ша черга задоволення вимог кредиторів. 11 липня 2018 року Мале приватне підприємство Фірма «Ерідон» за договором про відступлення права вимоги відступило право вимоги ТОВ «Вольта Сек'юріті». Отже, новим кредитором ПП «Гурівецьке» щодо зазначених вимог на сьогодні являється ТОВ «Вольта Сек'юріті».

Згідно з ч.ч.1-2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Не є публічно-правовим спір між суб'єктом владних повноважень та суб'єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Суддя звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» фактично оспорює реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу Приватне підприємство «Гурівецьке», які свого роду є правовими актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов'язки тільки для тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким їх адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім Приватного підприємства «Гурівецьке»), у тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із проведеними оскаржуваними реєстраційними діями не породжує для останнього права на звернення з цим позовом в порядку адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини виникли внаслідок проведення Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» Хоменко І.О. державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу Приватне підприємство «Гурівецьке» в частині зміни про нового керівника, кредитором якого є позивач по справі - ТОВ «Вольта Сек'юріті».

Позивач в позові зазначає, що оскаржувані дії державного реєстратора Хоменко І.С. зі зміни керівника ПП «Гурівецьке» позбавили ТОВ «Вольта Сек'юріті» права на належне задоволення вимог кредитора, через управління підприємством незаконним керівником.

Таким чином, вказаний спір за своєю суттю, характером правовідносин, суб'єктним складом сторін, підставами та предметом позову є приватно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спрямований на захист майнових прав позивача.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 14.03.2018 року у справі № 396/2550/17, від 23.05.2018 року у справі № 802/233/16-а, від 27.06.2018 року у справі № 814/104/17, від 22.08.2018 року у справі № 815/1568/16, від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16, від 07.11.2018 року у справі № 818/619/16, від 28.11.2018 року у справі № 823/1508/16, від 13.02.2019 року у справі № 822/1360/18, від 13.02.2019 року у справі № 820/1791/16, від 27.02.2019 року у справі № 806/1400/17.

Відповідно до ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; 5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; 9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; 14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; 15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання; 16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Тобто, суддя вважає, що даний спір належить до розгляду у місцевому господарському суді в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 150 рішення Європейського суду з прав людини від 21.06.2011 року у справі Фруні проти Словаччини, яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року (Заява № 21722/11), Суд зазначив, що згідно з практикою Суду, метою терміну «встановлений законом» у статті 6 Конвенції є гарантування того, що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, з урахуванням ст.170 КАС України, суддя прийшов до висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» Хоменко Ірини Олексіївни про визнання дій протиправними та скасування реєстраційної дії необхідно відмовити.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст.ст.2, 4, 6, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольта Сек'юріті» до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» Хоменко Ірини Олексіївни про визнання дій протиправними та скасування реєстраційної дії.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко