Справа № 813/306/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/306/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого-судді Сподарик Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,
представника відповідача ОСОБА_1,
В С Т А Н О В И В :
Рішенням суду від 11.05.2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме: -визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області (тепер Червоноградська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) від 22.06.2015 року № у частині визначення ОСОБА_2 грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 140435,35 грн., у тому числі за основним платежем 112348,28 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 28087,07 грн.; у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області (тепер Червоноградська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) від 22.06.2015 року № в частині нарахування ОСОБА_2 грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 95495,33 грн. (в т.ч. основний борг в сумі 76260,26 грн. та штрафні санкції в сумі 19235,07 грн.) відмовлено.

На адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення У поданій заяві, позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі №813/306/18, яким стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Представник відповідача подала до суду 09.04.2019 року заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 надавалася правнича допомога на підставі договору про представництво інтересів №б/н від 12.01.2018 року. Згідно договору, адвокат ОСОБА_5 зобовязався надати ОСОБА_2 усну та письмову консультативно-правову допомогу, вчинити дії по підготовці необхідних процесуальних документів, позовної заяви, скарг, заперечень, пояснень по представництву інтересів позивача.

До договору про представництво інтересів №б/н від 12.01.2018 року представником позивача надіслано акт (детальний опис) виконаних робіт у справі №813/306/18 від 10.05.2018 року.

Актом виконаних робіт, підписаним ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_5 підтверджується, що останнім виконано наступну роботу (надання послуг), необхідну для надання правничої допомоги, а саме підготовка: позовної заяви до її розгляду в суді та збір доказів, на що було витрачено 8 год.; відповіді на відзив 3 год.; пояснень на обгрунтування доводів позовної заяви та на заперечень відповідача на відповідь на відзив від 21.04.2018 року 2 год.; складання інших процесуальних документів (заяв, клопотань) у суд першої інстанції 3 год.; затрачений час адвоката на представництво інтересів ОСОБА_2 безпосередньо в суді першої інстанції, що підтверджується протоколами судових засідань.

Разом з тим, сплата позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. підтверджена копією квитанції №15056729 від 31.01.2018 року, долученою до матеріалів справи.

Таким чином, представником позивача надано суду докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу у даній справі.

Згідно ч.3ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відтак, ч.1 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

При цьому, представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (п.2 ст.16 КАС України).

Приписами частини 1 статті 132 КАС України, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду (ч.3 ст.132 КАС України).

Витрати на професійну правничу допомогу регулюються ст.134 КАС України.

При цьому, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 ст.134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат повязане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 року (справа №826/856/18).

Отже, приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, розяснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та субєкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими субєктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат, а саме: копію договору про представництво інтересів №б/н від 12.01.2018 року, акт (детальний опис) виконаних робіт по справі №813/306/18, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №236 від 07.06.1994 року, ордер серії БМЙ №000,6 від 22.01.2018 року, копію квитанції №15056729 від 31.01.2018 року, суд вбачає в них співмірність наданих послуг адвокатом ОСОБА_5 з їх оплаченою ОСОБА_2 вартістю та вважає їх розмір обґрунтованим та розумним.

Таким чином, суд вважає підтвердженими витрати позивача на правничу допомогу, а тому такі витрати мають бути стягнуті з відповідача.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст.134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (пл.Соборна, 7, м.Червоноград, Львівська область, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь ОСОБА_2 (вул.Клюсівська, 22/12, м.Червоноград, Львівська область, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати на правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст додаткового рішення виготовлений та підписаний 18 квітня 2019 року.