Справа № 160/259/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2019 року Справа № 160/259/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алло" до відповідача-1: Державної регуляторної служби України, відповідача-2: Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування окремих положень наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -
09.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Алло" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача-1: Державної регуляторної служби України, відповідача-2: Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав та предмету позову від 26.02.2019 року, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати окремі положення наказу № 152 від 15.11.2018 року Державної регуляторної служби України про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік - в частині проведення планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Алло" (код ЄДРПОУ - 30012848);
- зобов'язати Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та Державну регуляторну службу України утриматися від здійснення планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про захист прав споживачів у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Алло" (код ЄДРПОУ - 30012848) до 2022 року, включно.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до Додатка №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 року №54 визначено до яких критеріїв та показників критеріїв відповідає яка кількість балів. Також зазначено, що якщо суб'єкт господарювання може бути одночасно віднесений до більш як одного показника, застосовується показник з найбільшою кількістю балів. Згідно аналізу Додатка №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 року №54 та аналізу даних щодо порушень вимог законодавства про захист прав споживачів за останні п'ять років ТОВ "Алло" має 16 балів (інше порушення вимог законодавства про захист прав споживачів), а тому, відноситься до незначного ступеня ризику. Також, позивач вказує, що відповідач-2 жодним доказом не спростував, що у ТОВ «АЛЛО» були скасовані перевірки, призначені наступними документами: наказом Мінекономрозвитку № 1553 від 30.11.2015 року, наказом Мінекономрозвитку № 1909 від 15.11.2016 року, наказом Державної регуляторної служби України від 15.11.2017 року № 139. Також, позивач вважає, що при визначенні наступного періоду планового заходу слід враховувати, що останній плановий захід проведено у 2018 році, а ТОВ "Алло" відноситься до незначного ступеня ризику. Таким чином, наступний плановий захід державного нагляду (контролю) органами державного нагляду може відбутись у 2023 року.
Ухвалою суду від 14.01.2019 року відкрито провадження у даній адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також, встановлено відповідачам строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
У встановлений судом строк, відповідачі заперечуючи проти позову, надали свої відзиви на позов, які долучені до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач-1 зазначив, що не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню виходячи з того, що у позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує, які його права та інтереси порушено ДРС та яким чином, що є суттєвим виходячи із змісту позовних вимог ТОВ "Алло", та свідчить про їх необґрунтованість та безпідставність до ДРС. Вказує, що за своєю суттю, позовна заява зводиться на цитування норм чинного законодавства, без будь-яких посилань, у чому полягає порушення ДРС тієї чи іншої норми. До повноважень ДРС не належить здійснення заходів зі здійснення державного нагляду (контролю), шляхом проведення планових чи позапланових перевірок суб'єктів господарювання, зокрема, ТОВ "Алло". ДРС з дотриманням норм законодавства, наказом від 15.11.2018 року № 152 затвердила План здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік. ДРС не має правових підстав відміняти або переглядати рішення органів державного нагляду (контролю) про включення суб'єктів господарювання до переліку суб'єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю) у плановому періоді. Посилається на те, що з Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік вбачається, що здійснення заходів державного нагляду (контролю) у 2019 році щодо ТОВ "Алло" заплановано двома органами державного нагляду (контролю), а саме: Державною службою України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) щодо додержання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (дата початку 14.01.2019 року) та Держпродспоживслужбою щодо додержання законодавства про захист прав споживачів (дата початку 14.01.2019 року). Однак, перевірки позивача Держпродспоживслужбою та ДСНС, які відповідно до Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік були заплановані на 14.01.2019 року, не відбулась. Посилання позивача на проведення комплексних заходів державного нагляду (контролю) протягом 2016-2019 років, вважає безпідставними, оскільки, такі не стосуються предмету спору, а акти індивідуальної дії, на підставі яких проведені такі заходи, позивачем не оскаржувались.
Також, відповідачем-2 надано відзив на позов, який долучено до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач-2 зазначив, що не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню виходячи з того, що територіальними органами Держпродспоживслужби планувалися та здійснювалися планові заходи державного нагляду (контролю) позивача виходячи з того, що «місцем провадження господарської діяльності», є територія окремої адміністративно - територіальної одиниці України (області) та періодичність проведення перевірок стосується саме цієї території. Також зазначено, що відповідно до абзацу шостого статті 10 Закону «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів. Разом з цим, протягом 2016-2018 роки, як свідчить зміст позовної заяви, ТОВ "Алло" таким правом не скористалося, тобто, питання щодо періодичності планових перевірок у суб'єкта господарювання не виникало. Додатково повідомлено, що планові перевірки позивача у січні 2019 року територіальними органами Держпродспоживслужби не проводилися. Оскільки, позивач фактично здійснює свою господарську діяльність не за однією адресою, а на території декількох областей, то здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача Держпродспоживслужбою за всіма місцями господарської діяльності, є правомірним та законним. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року № 54 затверджено критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері торгівлі і послуг та визначається періодичність здійснення Державною службою з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про захист прав споживачів.
Позивачем, 26.02.2019 року надано до суду відповіді на відзиви відповідача-1 та відповідача-2, в яких позивач зазначив, що не погоджується із твердженнями та доводами наведеними відповідачами у відзивах та вважає, що дії Державної регуляторної служби напряму впливають на затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період. Внесення суб'єкта господарювання із порушенням періодичності, встановленої у ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» до Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період - це вже порушення чинного законодавства України.
Відповідачем-2, 14.03.2019 року подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких наголошено, що внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб'єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що наказом Державної регуляторної служби України № 152 від 15.11.2018 року затверджено План здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік.
Вказаний наказ прийнято відповідно до статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та на виконання Вимог до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), унесення змін до них та звіту щодо їх виконання, затвердженого спільним наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 07.08.2017 року № 1170/81.
Означеним наказом, зокрема, передбачено проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Алло" (код ЄДРПОУ - 30012848) Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, який призначено на 14.01.2019 року.
Згідно з цим Планом, заплановано проведення перевірки ТОВ "Алло", як суб'єкта господарювання, що належить до переліку з високим ступенем ризику їх господарської діяльності.
Також, судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алло" повідомлення про проведення планової перевірки від 26.12.2018 року №№ 663, 664, 665, 666, 667, 668.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алло" повідомлення про проведення планової перевірки від 06.12.2018 року № 06-5/3530.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Алло" зверталось до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з листом від 11.12.2018 року № 1561 щодо виключення з планових перевірок стосовно дотримання законодавства про захист прав споживачів ТОВ "Алло" у 2019 році.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877).
За визначеннями, наданими у статті 1 Закону № 877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;
заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Так, за приписами частини першої статті 5 Закону № 877, планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб'єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.
Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю), не допускається.
За наявності у суб'єкта господарювання відокремлених підрозділів планові заходи державного нагляду (контролю) щодо такого суб'єкта господарювання можуть здійснюватися одночасно в усіх відокремлених підрозділах протягом строку здійснення одного планового заходу.
Органи державного нагляду (контролю) щороку визначають перелік суб'єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю) у плановому періоді, та не пізніше 15 жовтня року, що передує плановому, забезпечують внесення відомостей про таких суб'єктів господарювання до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) для автоматичного виявлення нею суб'єктів господарювання, які підлягають комплексним плановим заходам державного нагляду (контролю).
Проект плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) формується інтегрованою автоматизованою системою державного нагляду (контролю).
План здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період для всіх органів державного нагляду (контролю) затверджує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті та вносить відомості до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) до 15 листопада року, що передує плановому.
Річні плани здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період з урахуванням узгоджених дат початку та строків здійснення визначених у плані здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю), затверджують органи державного нагляду (контролю), оприлюднюють на своїх офіційних веб-сайтах та вносять відомості до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому.
Вимоги до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), внесення змін до них та звіту щодо їх виконання визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 07.08.2017 року № 1170/81, затверджено Вимоги до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), унесення змін до них та звіту щодо їх виконання, які визначають правила оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), унесення змін до них та звіту щодо їх виконання (далі - Вимоги).
Так, за приписами частин 3-4 Вимоги ДРС до 15 листопада року, що передує плановому, затверджує план здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період для всіх органів державного нагляду (контролю), за формою згідно з додатком 1 до цих Вимог, оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті та вносить відомості до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю).
Органи державного нагляду (контролю) до 01 грудня року, що передує плановому, затверджують річні плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період з урахуванням узгоджених дат початку та строків здійснення визначених у плані здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) за формою, згідно з додатком 2 до цих Вимог.
Пунктом 18 Порядку функціонування інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю), внесення відомостей до неї та строки розміщення цих відомостей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 року № 387 (далі - Порядок № 387) передбачено, що функціональні можливості системи забезпечують, зокрема, формування річних планів органів державного нагляду (контролю), плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на плановий період та звітів про стан виконання зазначених планів.
Крім того, згідно з пунктом 19 Порядку № 387 до структури автоматизованої системи входить, зокрема, підсистема управління змістовим наповненням системи, призначена для автоматизованого формування проекту плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) органів державного нагляду (контролю) на плановий період та збереження відомостей про заходи державного нагляду (контролю).
Відповідно до пункту 21 Порядку № 387, наповнення автоматизованої системи забезпечується суб'єктами наповнення шляхом розміщення та оновлення відомостей про заходи державного нагляду (контролю) через завантаження даних до системи.
Згідно зі частиною восьмою статті 4 Закону № 877, створення та функціонування інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, який є її держателем.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 року № 724 (далі - Положення), Державна регуляторна служба України, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.
Державна регуляторна служба України, є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.
У пункті 3 Положення визначено, що на Державну регуляторну службу України покладається ряд основних завдань, одним з яких, є реалізація державної регуляторної політики, політики з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.
З аналізу вказаних правових норм вбачається, що Державна регуляторна служба України є держателем автоматизованої системи, що забезпечує створення та функціонування цієї системи. Розробка та затвердження Державною регуляторною службою України плану комплексних заходів державного нагляду (контролю) на відповідний рік, на підставі якого, органи державного нагляду (контролю) затверджують свої річні плани заходів державного нагляду (контролю), здійснюється після внесення відомостей до автоматизованої системи від органів державного нагляду (контролю), в даному випадку - Державної службої України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про суб'єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю).
Частиною 2 статті 5 Закону № 877 передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб'єктів господарювання (крім новостворених).
Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.
З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб'єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний.
Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).
Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).
Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.
Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п'яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.
Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.
Орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті у порядку, визначеному законодавством.
Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб'єктів господарювання, яка віднесена:
до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки;
до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки;
до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п'ять років.
01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким внесено зміни та встановлено, що планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб'єктів господарювання, яка віднесена до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки.
У даному випадку, відповідачами включено ТОВ "Алло" до Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік, за критерієм суб'єкта господарювання із високим ступенем ризику його господарської діяльності.
Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України № 54 від 30.01.2019 року «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері торгівлі і послуг та визначається періодичність здійснення Державною службою з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки така набула чинності після прийняття спірного наказу та не може бути застосована у спірних правовідносинах.
Також, розглядаючи заявлений спір, суд виходить з наступного.
Так, згідно Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік, передбачено проведення заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про захист прав споживачів на ТОВ "Алло".
Згідно статті 7 Закону № 877, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю), (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.
Матеріалами справи не підтверджено прийняття відповідчем-2 відповідного наказу для забезпечення виконання даної норми Закону, про проведення планової перевірки на ТОВ "Алло" за додержанням вимог законодавства про захист прав споживачів.
Частина 4 статті 5 Закону № 877 передбачає, що повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв'язку або вручається особисто під розписку керівник) чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Судом встановлено, що для реалізації здійснення планової перевірки було надіслано позивачу повідомлення від 26.12.2018 року №№ 663, 664, 665, 666, 667, 668 та від 06.12.2018 року № 06-5/3530 про проведення планової перевірки на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів ТОВ "Алло" в період часу з 14.01.2019 року.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституційний Суд України у рішенні від 25.11.1997 року № 6-зп вказав, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлює принцип, відповідно до якого, в суді можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії та бездіяльність.
Разом з тим, Конституційний Суд України у зазначеному вище рішенні вказав, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто, громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що рішення, дія чи бездіяльність порушують або обмежують права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому, потребують правового захисту в суді.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
За вимогами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі, на виконання делегованих повноважень.
Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.
Відтак, повідомлення про проведення перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт повідомлення суб'єкта господарювання про проведення перевірки і не є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
В розумінні КАС України, відповідно до приписів пункту 8 частини першої статті 4, позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду. Отже, адміністративний позов подається собою для відновлення її прав, свобод та інтересів.
Враховуючи наведене, обов'язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів позивача є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем та відповідачем - суб'єктом владних повноважень; а також, наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.
Таким чином, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб, завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, з чого вбачається, що право на судовий захист не є абсолютним. Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд має встановити, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.
Згідно з вищевказаними нормами права, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. Відтак, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судового рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги на підставі положень частини першої статті 245 КАС України.
Аналогічна позиція щодо застосування правових норм викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 802/2678/15-а.
З огляду на наведене, суд зазначає, що на час розгляду справи відсутнє порушене право позивача, внаслідок прийняття оскаржуваного наказу, оскільки, наказ № 152 від 15.11.2018 року Державної регуляторної служби України про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік - в частині проведення планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Алло" (код ЄДРПОУ - 30012848), який є актом одноразового застосування, не був реалізований та вичерпав свою дію, станом на час розгляду даної справи в частині проведення планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Алло".
Відповідно до положень статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з частин 1, 3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Виходячи з викладеного суд вважає, що позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, у зв'язку із чим, вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Підстави для відшкодування судових витрат у справі, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись ст.ст.9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Алло" до відповідача-1: Державної регуляторної служби України, відповідача-2: Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування окремих положень наказу, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі складений 14.03.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька