Справа № 1540/3382/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3382/18
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Дата і місце ухвалення: 08.11.2018р., м.Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року по справі за позовом обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Лотос» до Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 року обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 27.06.2018 року №379/130/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою на позивача накладено штраф в розмірі 223 380 грн. за порушення ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову від 27.06.2018 року №379/130/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 19.12.2018 року Головне управління Державної служби України з питань праці в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану не правильним застосуванням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково встановлено факт преюдиціальності шляхом врахування постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 13.09.2018 року по справі №521/16359/18, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, відносно керівника обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Лотос». Судом не враховано, що суб'єктом адміністративної відповідальності у справі №521/16359/18 є керівник обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Лотос», тобто фізична особа, тоді як суб'єктом фінансової відповідальності у даній справі є юридична особа.

Також, апелянт посилається на те, що аналіз наданих адміністрацією Кооперативу договорів про надання послуг свідчить про системний характер робіт ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з червня 2017 року по травень 2018 року на користь та в інтересах позивача. Укладені договори містять ознаки приховування трудових відносин, так як послуги, отримані від вказаних осіб, являються комплексними і носять постійний характер виконання, включають в себе повністю процес виконання робіт згідно посадових обов'язків, а укладені цивільно-правові договори не містять конкретного предмету договору, що свідчить про те, що результат виконання умов договорів не має матеріального визначення.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року та прийняття нової постанови - про відмову в задоволенні позову обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Лотос».

Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос» подав письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач просить врахувати, що обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос» створений внаслідок об'єднання фізичних осіб та юридичних осіб на основі членства для спільної некомерційної діяльності, направленої для задоволення соціальних потреб, а не на отримання прибутку. Відповідно до своїх прав та обов'язків, визначених Статутом, Кооператив має право залучати третіх осіб шляхом укладання цивільно-правових договорів.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27.04.2018р. ГУ ПФУ в Одеській області направило до Головного управління Держпраці у Одеській області лист №6625/04 від 24.04.2018 року, яким надало інформацію щодо страхувальників, у яких застраховані особи виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовим договорами станом на 01.03.2018 року, серед яких у тому числі був зазначений обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос».

На підставі наказу №693 від 06.06.2018 року та направлення на проведення інспекційного відвідування від 06.06.2018 року №15/01-29-1226, у період з 07.06.2018 року по 14.06.2018 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Одеській області ОСОБА_4 було здійснено вихід до обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Лотос» за адресою: м. Одеса, вул. Плієва, 1 та проведено виїзне інспекційне відвідування щодо питань оформлення трудових відносин.

За результатами інспекційного відвідування складено акт від 14.06.2018 року №ОД379/130/АВ, яким зафіксовано, що адміністрація обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Лотос» у період з 08.06.2017 року по 07.06.2018 року вчинила дії з приховування трудових відносин з паспортистом ОСОБА_2 та начальником котельні ОСОБА_3 шляхом укладення із зазначеними особами договорів про надання послуг та використання праці цих осіб без належного оформлення трудових відносин, що свідчить про порушення позивачем ст.ст. 21, 24 Кодексу законів про працю України.

Посадові особи Головного управління Держпраці у Одеській області дійшли висновку, що укладені обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Лотос» з фізичними особами договори мають ознаки трудового договору, а правовідносинам між їх сторонами притаманні ознаки трудових відносин між роботодавцем та найманим працівником. При цьому, дії підприємства щодо надання трудовим договорам форми цивільно-правового договору перешкоджають реалізації працівником права на працю, гарантованого Конституцією та законами України, а також права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові й безпечні умови праці, на об'єднання в професійні спілки.

На підставі акту перевірки відповідачем складено припис №ОД379/130/АВ/П від 14.06.2018 року, яким обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Лотос» встановлено строк до 14.07.2018 року для усунення порушень вимог Кодексу законів про працю України щодо використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин.

18.06.2018 року Головним управлінням Держпраці у Одеській області прийнято рішення №ОД379/130/АВ/П/ПТ/ТД про розгляд 27.06.2018 року о 10 год. 15 хв. справи про накладення на позивача штрафу.

Про дату та місце розгляду справи щодо вирішення питання про накладення штрафу обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос» повідомлено в телефонному режимі 19.06.2018 року о 09 год. 19 хв., про що відповідачем складено відповідне повідомлення.

27.06.2018 року начальником Головного управління Держпраці у Одеській області, у відповідності до п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОД379/130/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою, на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, на обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос» накладено штраф у розмірі 223 380 грн.

Не погоджуючись з правомірністю зазначеної постанови про накладення штрафу обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос» звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов кооперативу, дійшов висновку, що укладені між обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Лотос» та паспортистом ОСОБА_2, начальником котельні ОСОБА_3 договори про надання послуг від 08.06.2017 року №02/2017 та №05/2017 носять ознаки саме цивільно-правових договорів, за яким працівник сам організовує роботу і виконує її на власний ризик та розсуд, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. Дослідивши зміст та обсяг договорів, суд зазначив, що в даному випадку наявна періодичність надання послуг виконавцем, без фіксації конкретного графіку роботи, жодних відомостей щодо непогодження ОСОБА_2, і ОСОБА_3 з укладенням з ними позивачем цивільно-правових договорів, або з їх умовами, в акті інспекційного відвідування зазначено не було. Також, суд першої інстанції врахував, що представником Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області не було спростовано в судовому засіданні твердження позивача щодо укладання ним з іншими робітниками (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7С.) аналогічних цивільно-правових договорів, щодо яких відповідачем порушень законодавства про працю встановлено не було. При цьому, будь-яких відмінностей у складані таких договорів або у характері виконуваних робіт, а також інших підстав, що могли бути причинами надання різної оцінки контролюючим органом зазначеним цивільно-правовим договорам відповідачем суду не зазначено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже, встановлений контролюючим органом факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій.

Позиція відповідача у даній справі зводиться до того, що між позивачем та фізичними особами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мали місце трудові відносини, разом з тим укладені між ними цивільно-правові договори не є трудовими договорами, а тому позивачем допущено фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору.

За позицією позивача між ним та фізичними особами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мали місце відносини цивільно-правового характеру на підставі цивільно-правових договорів про надання послуг, а отже висновок відповідача про порушення ним вимог ч.3 ст.24 та ст.21 КЗпП (не укладення трудового договору з працівником) є безпідставним.

З огляду на наведене, визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є встановлення наявності/відсутності ознак трудових правовідносин між обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Лотос» та фізичними особами ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Натомість, у цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами ст.24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (ст. 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Натомість, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг, договір виконання робіт тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст.627 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами, тобто нормами КЗпП України та інших актів трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг (підрядника) у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відносини між обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Лотос» та фізичною особою ОСОБА_2 відбувалися на підставі укладеного договору про надання послуг від 08.06.2017 року №02/2017, відповідно до якого Замовник (обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос») доручає, а Виконавець (ОСОБА_2В.) бере на себе зобов'язання надавати послуги паспортиста в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, сам забезпечує себе усім необхідним для виконання роботи. Замовник зобов'язаний своєчасно прийняти й оплатити виконану виконавцем.

Пунктами 2.2, 3 договору від 08.06.2017 року №02/2017 визначено, що Виконавець зобов'язується надати Замовникові такі послуги: оформлювати документи на видачу та обміну паспортів мешканців кооперативу (форма-1); оформлювати документи на реєстрацію та зняття з реєстраційного обліку; вести діючу та архівну картотеку зареєстрованого населення; забезпечувати зберігання та достовірність відомостей картотеки паспортного обліку, проводити їх звіряння; готувати дислокацію будинків, які знаходяться на дільниці обслуговування, в разі необхідності представляти її до відповідної районної адміністрації Одеської міської ради та до паспортного відділення МВС України (при зміні дислокації); згідно наявної картотеки зареєстрованого населення видавати мешканцям кооперативу довідки з місця проживання про склад сім'ї, та інші питання інформація про які наявна в картотеці. За роботу, виконану Виконавцем, Замовник щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, виплачує Виконавцеві винагороду в сумі 1500 грн.

Відносини між обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Лотос» та фізичною особою ОСОБА_3 відбувалися на підставі укладеного договору про надання послуг від 08.06.2017 року №05/2017, відповідно до якого Замовник (обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лотос») доручає, а Виконавець (ОСОБА_3Г.) бере зобов'язання надавати послуги начальника котельні в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 2.2, 3 договору від 08.06.2017 року №05/2017 визначено, що виконавець зобов'язується надати замовникові такі послуги: здійснювати керівництво виконавчо-господарською діяльністю котельні; забезпечувати безперебійне теплопостачання споживачів, безпечну роботу обладнання; організовувати розробку та впровадження технічних заходів щодо підвищення надійності і роботи котельного обладнання, зниженню втрат теплової енергії, раціональному використанню паливно-енергетичних ресурсів, скорочення простоїв обладнання у період ремонту, підготовка його до робот із урахуванням сезонних умов; визначати поточні та перспективні об'єми роботи котельні; забезпечувати перегляд та аналіз роботи обладнання, своєчасну підготовку звітності про результати діяльності котельні; уявлення щомісячних звітів про витрату азу, актів виконаних робіт, згідно свідчень вузла обліку газу (вул. Грушевського, 39/1 корп.1 (котельня), вул. Грушевського, 39/1 корп.1,2 (газові плити), «Укртрасгаз» ОЛВУМГ філія УМГ. За роботу, виконану Виконавцем, Замовник щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, виплачує Виконавцеві винагороду в сумі 2000 грн.

Тобто, предметом вищенаведених договорів є надання чітко визначених послуг за встановленою вартістю; договорами встановлена періодичність надання послуг виконавцем, без фіксації конкретного графіку роботи. За умовами договорів замовник повинен оплачувати винагороду виконавцям за надані послуги після підписання акту прийому-приймання наданих послуг обома сторонами.

Зазначене є ознаками саме цивільно-правового договору.

В матеріалах справи наявні акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до цивільно-правових договорів від 08.06.2017 року №02/2017 та №05/2017, відомості по розподілу виплат обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Лотос», відомості про нарахування та виплату винагороди за цивільно-правовими угодами, меморіальні ордери та платіжні доручення про виплату винагороди за цивільно-правовими договорами, акти приймання-передачі природного газу і рахунки-фактури.

Також, в матеріалах справи наявне повідомлення позивача, надісланого до податкового органу, про прийняття працівників на роботу за цивільно-правовими договорами без трудової книжки. Крім того, позивач надав суду Звітність про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за періоди: червень-грудень 2017 року та січень-травень 2018 року, у якій відображені відомості про суму нарахованого єдиного внеску за цивільно-правовими договорами та податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку.

Щодо посилань апелянта про те, що при проведенні інспекційного відвідування при вході до кооперативу головним державним інспектором Алі Т.В. зафіксовано (фото) режим роботи паспортиста: «вівторок та п'ятниця 15-17, видача довідок 067-458-80-36 ОСОБА_2», то колегія суддів не вважає це доказом підпорядкування ОСОБА_2 правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Як стверджує позивач, відповідно до договору про надання послуг, укладеного з ОСОБА_2, остання самостійно організовує виконання роботи, тобто, відповідний графік був встановлений самою ОСОБА_2 для зручності надання нею послуг паспортистки мешканцям будинку з врахуванням того, що вона не зобов'язана постійно знаходитися у приміщенні Кооперативу.

Оголошення, наявність якого зафіксовано головним державним інспектором Алі Т.В., не містить ознак затвердження графіку роботи.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що у деяких платіжних дорученнях, наданих обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Лотос» до перевірки (зокрема, за листопад 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, квітень-травень 2018 року) у призначенні платежу було вказано «заробітна плата», а не «винагорода за цивільно-правовим договором».

Як пояснив позивач, кооператив має рахунки та обслуговується у ПАТ КБ «Приватбанк», на підставі чого він повинен дотримуватися правил та умов, визначених даною банківською установою. При заповненні платіжних доручень для виплат винагороди громадянам, задля контролю банківськими установами сплати організацією, яка здійснює такі розрахунки усіх необхідних податків та зборів, передбачених чинним законодавством, за умовами банку, слід використовувати програмний комплекс «Приват 24 для бізнесу» використовуючи функцію «зарплатний проект». За наслідком створення платіжних відомостей у програмному комплексі «Приват 24 для бізнесу» «зарплатний проект» призначення платежу автоматично заповнюється розробниками програми, на підставі чого винагорода за цивільно-правовим договором в деяких платіжних дорученнях була зазначена, як заробітна плата.

Колегія суддів враховує, що чинне законодавство України не містить обов'язкових приписів, у яких випадках сторони зобов'язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт, а отже сторони договору (працедавець та працівник) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення відносин, і на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

Що ж до посилань апелянта на те що судом першої інстанції помилково встановлено факт преюдиціальності шляхом врахування постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 13.09.2018 року по справі №521/16359/18, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, відносно керівника обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Лотос», то колегія суддів зазначає, що вказана обставина не слугувала єдиною підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 08 листопада 2018 року немає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук