Справа № 400/2982/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2982/18

Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Час і місце ухвалення: 04.01.2019р., м. Миколаїв

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гаїбова Р.Е. від 07.11.2018 р. про відкриття виконавчого провадження №57630532 про стягнення виконавчого збору в сумі 147 744,02 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 14.01.2019 року Інгульський відділ Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм процесуального і матеріального права, що призвело до призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що виконавче провадження № 57630532 про стягнення виконавчого збору в сумі 147 744,02 грн. відкрито у відповідності до вимог чинного законодавства. При вирішенні спору суд першої інстанції не врахував, що стягувач звернувся з заявою про повернення виконавчого документу відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, у зв'язку з чим настають наслідки, які передбачені частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII - якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року та прийняття нового - про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

ОСОБА_3 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач зазначає, що твердження апелянта про те, що постанову ВП №34031300 про стягнення виконавчого збору від 07.09.2012р. було виведено в окреме виконавче провадження, нічим не підтверджено.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Колегія суддів з матеріалів справи вбачає та сторонами не заперечується, що 31.08.2012 року постановою старшого державного виконавця Ленінського (Інгульського) відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. відкрито виконавче провадження ВП № 34031300 з виконання виконавчого листа №2-817, виданого 29.02.2012 року Білозерським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості в сумі, еквівалентній 1 477 440,24 грн.

Вказаною постановою від 31.08.2012 року боржнику встановлено строк для самостійного виконання до 06.09.2012 року.

07.09.2012 року старший державний виконавець Ленінського (Інгульського) відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В., на підставі статті 28 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 606), виніс постанову ВП №34031300 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 147 744,02 грн.

31.10.2018 року головний державний виконавець Чмих Л.В., на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), виніс постанову ВП № 34031300 про повернення виконавчого документа стягувачу.

07.11.2018 року постановою старшого державного виконавця Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Гаїбова Р.Е., відкрито виконавче провадження ВП №57630523 з виконання постанови від 07.09.2012 року ВП №34031300 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 147 744,02 грн.

Вважаючи винесену постанову незаконною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, за наслідком розгляду справи, дійшов висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57630523 від 07.11.2018 року, оскільки вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документу, за яким виконавчий збір не стягується.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 21.04.1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV) та Законом України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Виконавче провадження ВП №34031300 відкрито на час дії Закону №606-XIV.

При цьому, виконавче провадження ВП № 57630523 відкрито на час дії Закону №1404-VIII, однак на підставі виконавчого документу (постанови ВП №34031300 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 147 744,02 грн.) прийнятого у відповідності до Закону №606-XIV.

Відповідно до ч. 5-6 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

Згідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно п.5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною 1 статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідно п.6 ч.5 ст.27 Закону виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Як вже зазначалось, оскаржувана постанова від 07.11.2018 року про відкриття виконавчого провадження №57630532 винесена на виконання постанови ВП №34031300 від 07.09.2012р., яка винесена до набрання чинності Закону №1404-VIII (05.10.2016р.)

Пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Як зазначалось вище, виконавче провадження ВП №34031300 закінчено, оскільки від стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документа стягувачу.

Однак, згідно ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у відповідача відсутні законодавчо встановлені підстави для відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору на підставі постанови ВП №34031300 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 147 744,02 грн., прийнятої у відповідності до Закону №606-XIV.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на приписи ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII, де визначено виключний перелік обставин, коли виконавчий збір не стягується.

Колегія суддів відхиляє вказані доводи апелянта, оскільки в межах розгляду даної справи судом не встановлено відсутності у позивача обов'язку сплати виконавчого збору, а виявлено порушення процедури його стягнення.

Таким чином, резюмуючи вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук