Справа № 420/1192/19
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1192/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не підготовки та неподанні до ГУ ДКСУ в Одеській області висновку про повернення надміру сплачених позивачем до Державного бюджету України митних платежів в сумі 15877,49 грн.; зобов'язати відповідача підготувати та подати такий висновок для виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.08.2017 рішенням відділу митного оформлення № 6 митного поста «Одеса-Центральний» Одеської митниці ДФС позивачу було відмовлено в оформлені товару за ціною договору, у зв'язку із чим позивачам на підставі ч.7 ст.55 МК України звернувся до митного органу із заявою про випуск товарів у вільний обіг на умовах фінансової гарантії, сплативши грошову заставу в розмірі 15877,49 грн. (ввізне митне 2910,46 грн. та ПДВ 12967,03 грн.). Не погодившись із вищезазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду, в результаті чого рішення митного органу визнано неправомірним та скасовано. Після набрання рішенням суду законної сили позивач звернувся до Одеської митниці ДФС із заявою від 05.09.2018 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань, проте з боку митного органу в цьому було відмовлено з підстави, що судовим рішенням не зобов'язано митницю повернути надмірно сплачені суми. Таким чином, митний орган ухилився від складання висновку про повернення надмірно сплачені суми митних платежів, що зумовило позивача звернутись за судовим захистом із даним позовом.

Ухвалою судді від 04.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.03.2019 до суду від Одеської митниці ДФС надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що обов'язковою умовою для надання контролюючим органом висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, є відсутність у платника податків податкового боргу. Однак до заяви Товариства від 05.09.2018 не було додано доказів відсутності у позивача податкового боргу та доказів надміру сплачених митних платежів, у зв'язку із чим заява не відповідала вимогам п.43.2 ст.43 ПК України та Порядку № 1146 від 15.12.2015. У відповіді на звернення позивача митний орган не відмовляв позивачу у поверненні надмірно сплачених митних платежів, а вказав на необхідність приведення його заяви у відповідність до вимог чинного законодавства.

02.04.2019 до суду від ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надійшли додаткові пояснення, згідно яких в його заяві від 05.09.2018 та повторній заяві від 12.11.2018 зазначено всі необхідні дані, які стосуються повернення платежів. При цьому документи, що підтверджують надмірно сплачену суму, є в наявності митного органу в електронному вигляді. При цьому законодавством визначено вимогу платнику при подачі заяви надавати документ, що підтверджує суму надмірно сплачених митних платежів, а не документ, що підтверджує сплату, як помилково зазначає відповідача. Крім цього, платіжні документи, що підтверджують зарахування митних платежів, знаходяться в розпорядженні Одеської митниці ДФС, а звільнення товару у вільний обіг не відбулося б взагалі без сплати належних на думку митного органу платежів. Посилання відповідача на відсутність виконавчого документу, яким би його було зобов'язано повернути надмірно сплачені платежі суперечить чинній усталеній практиці, відповідно до якої у спорах про скасування рішень про коригування митної вартості не вирішується питання повернення коштів, так як останнє повинно безперешкодно бути вирішено митним органом після вирішення такого спору. Також Порядок № 634 не містить вимоги надавати доказів відсутності податкового боргу. Натомість у розпорядженні митного органу, що входить в систему фіскальної служби, наявна вся інформація про наявність або відсутність податкового боргу платника податків, що звернувся із заявою про повернення надмірно сплачених платежів.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч.2 ст.262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судом встановлено, що між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та Фірмою «FRUTOPOLIS S.A.» (Греція) 05.07.2017 року укладений зовнішньоекономічний контракт №341/17, за яким Фірма «FRUTOPOLIS S.A.» (Греція) зобов'язалася поставити, а ТОВ «Дунайська імпортна компанія» приймати та оплачувати товар, вказаний у інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до умов зазначеного контракту на митну території України поставлений товар - персики свіжі класу А, у пластикових ящиках - 2000 шт., на 25 дерев'яних піддонах, врожай 2017 року, країна виробництва - Греція, виробник - FRUTOPOLIS S.A., вага «брутто» - 20084 кг., вага «нетто» - 18709 кг, ціна - 0,37 євро за кг на загальну суму 6922,33 євро, а також персики свіжі класу В, у пластикових ящиках - 80 шт., на 1 дерев'яному піддоні, врожай 2017 року, країна виробництва - Греція, виробник - FRUTOPOLIS S.A., вага «брутто» - 821 кг., вага «нетто» - 766 кг., ціна - 0,20 євро за кг на загальну суму 153,20 євро.

10.08.2017 року декларантом - ТОВ «БЕК «АТАМАН-ГРУП» (яке діє на підставі договору про надання послуг по декларуванню товарів №211/16) до відділу митного оформлення №6 митного поста «Одеса - Центральний» Одеської митниці ДФС подана митна декларація №UA500060/2017/013887, в якій митна вартість визначена за основним методом - за ціною контракту №341/17 від 05.07.2017 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, зовнішньоекономічний контракт № 341/17 від 05.07.2017 року; специфікацію № 39 від 08.08.2017 року; інвойс № 097 від 08.08.2017 року; сертифікат походження товару форми EUR.1 № А760786; митну декларацію країни відправлення 17GREX87 від 08.08.2017 року; пакувальний лист від 08.08.2017 року, автотранспортну накладну №004962.

За результатами розгляду декларації №UA500060/2017/013887 від 10.08.2017 та доданих до неї документів, Одеською митницею ДФС складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.08.2017 року №UA500060/2017/00845 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 10.08.2017 року № UA500060/2017/000123/2 за 6 методом визначення митної вартості з посиланням на розбіжності в поданих до митного оформлення товару документах та дані бази ЄАІС щодо розмитнення подібних товарів за ціною відмінною від заявленої позивачем по митній декларації №UA500060/2017/013887 від 10.08.2017.

Після коригування митної вартості товар був розмитнений за ВМД № UA500060/2017/013944 від 10.08.2017, в результаті чого Товариством було надмірно сплачено ввізне мито в розмірі 4,7% - 2910,46 грн. та ПДВ - 12967,03 грн., а всього 15877,49 грн.

Не погодившись із вищезазначеними карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.08.2017 року №UA500060/2017/00845 та рішенням про коригування митної вартості товарів від 10.08.2017 року № UA500060/2017/000123/2, ТОВ «Дунайська імпортна компанія» оскаржило останні до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 по справі № 815/6820/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2018, визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної фіскальної служби № UA500060/2017/000123/2 від 10.08.2017 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної фіскальної служби № UA500060/2017/00845 від 10.08.2017.

Ухвалою Верховного Суду від 08.10.2018 Одеській митниці ДФС відмовлено у відкритті касаційною провадження за касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення відповідно до п.1 ч.1 ст.333 КАС України.

Після набрання законної сили зазначеним судовим рішенням, ТОВ «Дунайська імпортна компанія» звернулася до Одеської митниці ДФС із заявою № 26/19-018 від 05.09.2018 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань, та після вирішення Верховним Судом процесуального питання повторно - із заявою № 01/11-18 від 12.11.2018.

Листами від 28.09.2018 № 4816/10/15-70-19-02 та від 11.12.2018 № 6613/10/15-70-19-02-08 «Щодо розгляду заяв про повернення» Одеська митниця ДФС фактично відмовила позивачу в поверненні коштів, пославшись на ст.43 ПК України, ст.301 МК України, п.3 розд. ІІІ Порядку № 643, та зазначивши, що судове рішення не передбачає повернення відповідних сум митних платежів ТОВ «Дунайська імпортна компанія».

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає, що Одеською митницею допущено неправомірну бездіяльність щодо не підготовки та неподанні до ГУ ДКСУ в Одеській області висновку про повернення надміру сплачених позивачем до Державного бюджету України митних платежів в сумі 15877,49 грн., у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Частинами 1 та 3 статті 301 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 43 (пункти 43.1 та 43.3) Податкового кодексу України (далі - ПК України) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування (пункт 102.5 статті 102 ПК України).

Послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби (далі - ДФС) при поверненні суб'єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС визначає Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів затверджений Наказом Міністерства фінансів України 18.07.2017 № 643.

Згідно п.1 розд.ІІІ Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Відповідно до п.3 розд.ІІІ Порядку № 643 У заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

4) напрям(и) перерахування суми коштів:

а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на депозитний рахунок 3734 іншої митниці ДФС;на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Згідно з п.п. 4, 5, 6 Порядку № 643 після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Заява платника податку, висновок, завізований керівником (заступником керівника) Підрозділу, реєстри висновків за відповідними платежами, підготовлені за формами згідно з додатками 1, 2 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, та акт звірки (у разі складання) подаються керівнику (заступнику керівника) митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку і реєстрів за відповідними платежами.

Відповідно до п.7 Порядку № 643 висновок реєструється в журналі реєстрації висновків про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення платежів з державного бюджету), який ведеться Підрозділом за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Згідно з п. Порядку № 643 митниця ДФС у строк не пiзнiше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за відповідними платежами для виконання вiдповiдному органу Державної казначейської служби України.

Взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини 2 статті 45 та частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України регламентує Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань та пені, затверджений наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Порядку № 1142 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштів, що повертаються: 1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету; 3) готівкою за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв'язку; 6) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з обліку коштів забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Дослідивши заяву ТОВ «Дунайська імпортна компанія» від 05.09.2018 № 26/09-18, судом встановлено, що у ній зазначено причину повернення коштів (набрання законної сили судовим рішенням про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної фіскальної служби № UA500060/2017/000123/2 від 10.08.2017 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної фіскальної служби № UA500060/2017/00845 від 10.08.2017); реквізити, за якими здійснено сплату; її розмір, який визначено як різницю між сумою митих платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною Декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Одеською митницею ДФС, зокрема: 15877,49 грн. за здійснення митного оформлення товарів за ВМД № UA500060/2017/013944 від 10.08.2017, а також вказано напрям перерахування коштів (номер поточного рахунку Товариства та реквізити банку), найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи.

Посилання відповідача на те, що до заяви не додано документу, який підтверджує здійснення надмірної оплати, чим не дотримано вимоги Порядку № 643, є неспроможними, оскільки зазначеним нормативно-правовим актом визначено вимогу платника додати до заяви документ, який підтверджує суму надміру сплачених платежів - в даному випадку в графі 47В МД від 1.08.2017 № UA 500060/2017/013994 вказано: « 020» - 2910,46 грн. (донарахування мита митницею); « 028» - 12967,03 грн. (донарахування ПДВ митницею).

Також неспроможними є доводи митного органу про ненадання позивачем до заяви доказів відсутності у Товариства податкового боргу, оскільки Порядок № 643 такої вимоги не висуває. Натомість, зазначений Порядок № 643 передбачає, що Підрозділ перевіряє, зокрема, відсутність у платника податків податкового боргу, а також факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення. Тобто зазначені обставини встановлюються фіскальним органом під час відповідної процедури, а не доводяться заявником при зверненні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява позивача 05.09.2018 № 26/09-18 «Про повернення платежів» оформлена відповідно до вимог Порядку № 643 та Порядку № 1146, з дотриманням положень МК України та ПК України.

Таким чином, судом встановлено неправомірну бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо прийняття та скерування до відповідно органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України позивачеві суми надміру сплачених митних платежів, у зв'язку із чим позов в цій частині підлягає до задоволення.

Вирішуючи звернуту до суду позовну вимогу зобов'язати митний орган прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів за заявою від 05.08.2018 № 26/09-18 та скерувати цей висновок до виконання ГУ ДКС України в Одеській області, суд виходить з наступного.

При прийнятті рішення необхідно враховувати Рекомендацію Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 від 11.03.1980 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, в якій вказано, що під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідач у справі - митний орган, згідно з покладеними на нього повноваженнями, самостійно приймає рішення про надання висновку про повернення надміру сплачених митних платежів та його скерування до відповідного органу казначейської служби, послідовно здійснюючи кроки визначеного законодавством алгоритму.

З системного аналізу наведених вище положень законодавства та обставин у справі вбачається, що вирішення питання про прийняття висновку належить до дискреційних повноважень Одеської митниці ДФС.

За таких обставин, суд вважає, що підстави зобов'язувати Одеську митницю ДФС прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів за його заявою та скерувати цей висновок до виконання ГУ ДКС України в Одеській області відсутні.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 січня 2019 року по справі №813/1952/17 (адміністративне провадження №К/9901/4981/18), і зазначений висновок в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому суд враховує, що відповідно до статті 43 (пункти 43.1 та 43.3) Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Отже відсутність податкового боргу, як передумова для складання висновку про повернення надміру сплачених коштів, є законодавчо встановленою вимогою та повинна бути дотримана станом на момент прийняття рішення щодо складення відповідного висновку. Зобов'язання митного органу скласти такий висновок у випадку виконання такого судового рішення після набрання останнім законної сили може утворити ситуацію, в якій вимоги ПК України можуть бути порушенні, наприклад у разі виникнення в майбутньому (на час виконання судового рішення) в такого платника податків податкового боргу.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15) суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги необхідність ефективного захисту прав та інтересів позивача, що ґрунтується на чинному законодавстві України, суд вважає необхідним здійснити такий захист шляхом зобов'язання Одеської митниці ДФС повторно розглянути заяву ТОВ «Дунайська імпортна компанія» про повернення надміру сплачених коштів, з урахуванням висновків суду щодо її прийнятності та відповідності вимогам спеціального законодавства, а саме ПК України, МК України та Порядкам №№ 643, 1146.

Решта доводів та заперечень відповідача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, наголосив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

З урахуванням викладеного, за результатами з'ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (68600, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 31/1; ) до Одеської митниці ДФС (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а; ), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-а; ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Одеської митниці ДФС у прийнятті та скеруванні до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновку про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» від 05.09.2018 № 26/19-018.

Зобов'язати Одеську митницю ДФС повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» від 05.09.2018 № 26/19-018 про повернення надміру сплачених митних платежів з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» судові витрати в сумі 1921 грн. (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну грн.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк