Справа № 215/5993/18(2-а/215/43/19)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 215/5993/18(2-а/215/43/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 р. (суддя Камбул М.О.) в справі № 215/5993/18 за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 р. справа передана на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 р. справа повернута до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області як така, що передана з порушенням порядку передачі справи.

На ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 р. позивачем подана апеляційну скарга, в якій апелянт просить скасувати ухвалу, направивши справу для продовження розгляду до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу. Вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. На думку апелянта, процесуальне законодавство не надає переваги предметній підсудністю над територіальною. Предметна підсудність не може бути визначальною при вирішення питання про відкриття провадження у справі. Зазначає про неврахування судом першої інстанції його скрутного матеріального становища.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Зважаючи на те, що цей спір предметно підсудний окружному адміністративному суду, а Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області не є повноважним для його розгляду, суд першої інстанції передав справу на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Суд вважає висновок суду першої інстанції про передачу справи на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом позову, з яким 28.12.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, є бездіяльність управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилася у не забезпеченні гарантій, передбачених статтями 33, 46, 48 Конституції України. Позивач, зокрема, просить зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів індивідуальним актом вжити заходи, якими забезпечити рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, загальнообов'язкового державного соціального страхування при тимчасовій втраті працездатності, при нещасному випадку та професійному захворюванні та захисту свободи пересування, вільного вибору місця проживання; зобов'язати окремим пунктом рішення протягом 15-ти днів індивідуальним актом призначити допомогу згідно зі скаргою від 19.09.2018 р., чим гарантувати право позивача відповідно до ст. ст. 3, 46, 48 Конституції України; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів надати документ згідно зі скаргою позивача від 19.09.2018 про сплату внесків з його доходів до Фонду соціального страхування відповідно до загальнообов'язкового державного соціального страхування за 2018 рік помісячно.

Тобто, виходячи зі змісту позовних вимог, предметом позову є бездіяльність структурного підрозділу органу місцевого самоврядування щодо не розгляду звернення позивача, ненадання відповіді на звернення. При цьому в обґрунтування позовних вимог позивач посилається, зокрема, на Закони України «Про звернення громадян».

Статтею 20 КАС України врегульоване питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, за приписами частини 1 якої встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відповідно до частини 2 статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Оскільки предметом позову є бездіяльність структурного підрозділу виконавчого комітету районної ради щодо не розгляду звернення позивача, ненадання відповіді на звернення, є правильним висновок суду першої інстанції, що ця справа предметно не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а відноситься до предметної підсудності окружного адміністративного суду.

Доводи апелянта про те, що процесуальне законодавство не надає переваги предметній підсудністю над територіальною, а предметна підсудність не може бути визначальною при вирішення питання про відкриття провадження у справі, є юридично незмістовними, оскільки приписи процесуального закону чітко встановлюють предметну підсудність такої категорії справ. При цьому принципи визначення територіальної юрисдикції (підсудності) застосовується саме в межах конкретної предметної юрисдикції (підсудності) тієї чи іншої справи.

Аналогічно посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції його скрутного матеріального становища, певних ускладнень для направлення документів до окружного адміністративного суду не беруться судом до уваги, оскільки приписи Кодексу адміністративного судочинства України не встановлюють будь-яких виключень з правил предметної підсудності.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 р. в справі № 215/5993/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 р. в справі № 215/5993/18 за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 17.04.2019 р. та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17.04.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш