Справа № 260/454/19
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

12 квітня 2019 рокум. Ужгород№ 260/454/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Калинич Я.М., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою приватного підприємства «Індивідуал» до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення та визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Індивідуал» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дії та визнання протиправним та скасування з моменту прийняття розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 26.12.2017 року №1689 «Про затвердження Схеми розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва».

11 квітня 2019 року представником позивача, через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян, подано заяву про забезпечення позову по справі у якому просить:

- зупинити дію нормативно-правового акту, а саме: Розпорядження виконавчого комітету Київської міської ради (КМДА) від 26.12.2017 року №1689 «Про затвердження Схеми розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва» до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

- заборонити Управлінню з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) приймати (видавати) будь-які рішення (накази) щодо закріплення (надання) пріоритетів, внесення змін до дозволів та/або підготовка відповідних проектів розпоряджень виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) про надання дозволів/продовження строку дії дозволів за заявами рекламорозповсюджувачів щодо місць (точок) розміщення рекламних засобів згідно розпорядження від 26.12.2017 року №1689 «Про затвердження Схеми розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва».

В обґрунтування заяви представник позивач покликався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Зазначає, що оскільки процес судового оскарження законності прийняття оскаржуваного розпорядження, дій та/або бездіяльності відповідачів займає відповідний час, протягом якого можуть бути прийняті рішення відповідачів про: внесення змін, встановлення пріоритету, видачу нових дозволів іншим суб'єктам господарювання, демонтаж об'єктів зовнішньої реклами позивача (та розпочато дії по демонтажу), що може бути здійснено з високим ступенем імовірності, існує необхідність забезпечення позову шляхом зупинення дії акту суб'єкта владних повноважень та накладенням заборони вчиняти дії.

Вивчивши заяву про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач зазначає, що розпорядження №1689 від 26.12.2017 року має очевидні ознаки протиправності.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову та наведених позивачем тверджень в її обґрунтування, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що ознаки протиправності розпорядження підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті та не є достатніми для висновку про наявність очевидної протиправності такого рішення та застосування заходів забезпечення позову за правилами встановленими статтями 150-151 КАС України.

Також суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, запропонований заявником спосіб забезпечення адміністративного позову в даному випадку є вирішенням справи по суті, без ухвалення рішення по справі, що виходить за межі мети інституту забезпечення позову, встановленої вимогами статті 151 КАС України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено існування обставин, передбачених у ч.2 статті 150 КАС України, відтак відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви представника позивача про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я.М. Калинич