Справа № 520/1421/19
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 квітня 2019 р. справа № 520/1421/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 63212, Харківська область, Нововодолазький р-н, с. Ватутіне, вул. Шевченка буд.31) до Головного управління Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (вул. Жон Мироносиць, 5, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправною відмови та зобовязати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, в якому просить суд:

- визнати протиправними відмову ОСОБА_2 в Харківській області у виплаті належної ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та відмову у виплаті індексації заробітної плати;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 1 жовтня 2017 року по 29 листопада 2018 року;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 7 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року.

Суд зазначає, що дана адміністративна справа не належить до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження та має незначну складність.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями ст.ст. 258, 262 КАС України, якою унормовано що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом пятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на відсутність клопотань про розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін, зважаючи на наявність відзиву на позовну заяву та те, що тридцятиденний строк з дня відкриття провадження у справі сплинув, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач працював з 30 листопада 1995 року в органах внутрішніх справ. 07.11.2015 року наказом ГУНП в Харківській області по особовому складу №46 позивача було призначено на посаду старшого інспектора-чергового відділення поліції на станції Харків-Пасажирський Ленінського відділу поліції ГУНП в Харківський області. 14.09.2016 року в звязку з реорганізацією наказом ГУНП в Харківській області по особовому складу №323 позивача було призначено на посаду інспектора-чергового відділення поліції на станції Харків-Пасажирський Холодногірського відділу поліції м. Харків. 07.12.2016 року наказом ГУНП в Харківській області по особовому складу №522 позивача було призначено на посаду інспектора-чергового Холодногірського відділу поліції м. Харків. 30.09.2017 року на підставі рапорту позивача, наказом ГУНП в Харківській області по особовому складу №641 ОСОБА_1 було звільнено з ОВС через хворобу. Під час звільнення та проведення розрахунків з відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Харківській області позивачем було вивчено архівні відомості виплат та встановлено, що оплата за роботу в нічний та понаднормовий час не проводилась. З огляду на викладене, позивач звернувся з адміністративним позовом, за наслідком розгляду якого рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року по справі №820/1752/18, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, Ліквідаційної комісії Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, третя особа - Холодногірське ВП ГУНП в Харківській області - задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за роботу в нічний час за період з 07 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 29.11.2018 року Головним управлінням Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку на банківську карту позивача було зараховано зарплату у розмірі 5099,79 гривень. З часу звільнення позивача з органів поліції та до часу виплати вказаної вище виплати термін склав 1 (один) рік 1 (один) місяць та 29 днів. У грудні 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_2 в Харківській області з питанням щодо виплати компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, але отримав відмову. З огляду на те, що несвоєчасність виплати позивачу частини доходів сталася саме з вини відповідача, тому позивач вважає дії останнього неправомірними, такими, що порушують його права, а відтак позивач вважає, що його право, як позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати.

Також позивач зазначив, що в ході розгляду справи Харківським окружним судом №820/1752/18 від 14 березня 2018 року за позовом до ГУІІП в Харківській області щодо виплати позивачу належного грошового забезпечення за роботу в нічний та понаднормовий час за період з 07.11.2015 року по 30.09.2017 року в наданих довідках ГУНП в Харківській області за №577 від 08.05.2018 року та №588 від 08.05.2018 року про доходи ОСОБА_1 позивачем було виявлено відсутність виплати індексації заробітної плати за вказаний період. На звернення позивача від 29.05.2018 року до ГУНП в Харківській області щодо проведення службової перевірки щодо виплати позивачу належної суми індексації заробітної плати позивач отримав відмову. В липні 2018 року на електронну адресу Національної поліції позивач направив розгорнуте звернення щодо перевірки з зазначених питань, в тому числі й питання відсутності виплати індексації заробітної плати, однак позивачу знову було відмовлено. З відмовою ГУНП в Харківській області позивач не згоден.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що в позовними вимогами не погоджується з наступних підстав. Стосовно вимоги позивача зобов'язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 01.10.2017 року по 29.11.2018 представник відповідача зазначив наступне. 28.11.2018 року на виконання рішення суду від 12.07.2018 року у справі №820/1752/18 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено доплату за службу в нічний час за період з 07 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року у сумі 5099,79 грн. Компенсація проводиться у разі затримки нарахованих доходів громадян, які не мають разового характеру. Доплата за службу в нічний час була нарахована та виплачена одноразовим платежем 28.11.2018 року, після набрання законної сили рішення суду, а саме 17.10.2018 року після перегляду справи в апеляційному порядку, тобто з дати набрання рішення суду до дати нарахування та виплати минув 1 місяць та 11 днів. У зв'язку з викладеним відсутні підстави для здійснення компенсації позивачу. Щодо вимоги про зобов'язання нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати з 07.11.2015 року по 30.09.2017 року представник відповідача зазначив наступне. 28.11.2017 року Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України за вих. №4769/29/01-2017 направив до територіальних органів, в тому числі до ГУНП в Харківської області, лист в якому повідомив про необхідність проведення індексації грошового забезпечення поліцейських з 24.10.2017 року на підставі внесених змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Таким чином, грошове забезпечення поліцейських до 24.10.2017 року не підлягало індексації так як це не було передбачено зазначеним Порядком та у зв'язку з відсутністю коштів на проведення індексації. Тому, представник відповідача вважає, що відсутні правові підстави для зобов'язання ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 07.11.2015 року по 30.09.2017 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року по справі №820/1752/18, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, Ліквідаційної комісії Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, третя особа - Холодногірське ВП ГУНП в Харківській області - задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за роботу в нічний час за період з 07 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року по справі №820/1752/18, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку на банківську карту позивача було зараховано зарплату у розмірі 5099,79 гривень.

29.05.2018 року позивач звернувся до ГУНП в Харківській області з заявою щодо виплати належної суми індексації заробітної плати за період з 07 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року.

Відповідач надав відповідь від 21.06.2018 року №Ч-266/119-29/02-2018, в якій зазначив, що наказом ГУНП в Харківській області від 29.09.2017 року №641 позивача звільнено з посади інспектора чергового (за рахунок посади старшого інспектора-чергового) ЧЧ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області згідно з п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" з 30.09.2017 року. Постановою КМУ від 18.10.2107 року №782 грошове забезпечення поліцейських включено до переліку доходів осіб, чиї грошові доходи підлягають індексації. Таким чином, грошове забезпечення ОСОБА_1 за період служби з 07.11.2015 року по 30.09.2017 року індексації не підлягає.

У грудні 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_2 в Харківській області з питанням щодо виплати компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Відповідач надав відповідь від 04.01.2019 року №Ч-447/3/119-29/02-2019, в якій відмовив позивачу у проведенні компенсації, посилаючись на те, що доплата за службу у нічний час була нарахована та виплачена одноразовим платежем, а тому компенсації не підлягає.

Суд зазначає, що питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ПІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс-11, від 18 листопада 2014 року № 21-518а14, від 11 липня 2017 року № 21-2003а16.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність відмови ОСОБА_2 в Харківській області у виплаті належної ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, та як наслідок наявність підстав для зобовязання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 1 жовтня 2017 року по 29 листопада 2018 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.02.2018 року по справі №522/5664/17.

Стосовно позовної вимоги зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 7 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін поділений на 100 відсотків, що передбачено абз.6 п.4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078.

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України , індекс споживчих цін (індекс інфляції) за 2015, 2016, 2017 роки в цілому складає відповідно - 143.3%, 112.4% та 113.7%.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

До зазначеної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, суд відхиляє посилання представника відповідача, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватись лише з набранням чинності постановою КМУ №782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Окрім того, в силу положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність відмови ОСОБА_2 в Харківській області у виплаті ОСОБА_1 індексації заробітної плати, та як наслідок наявність підстав для зобовязання Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 7 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" №44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Також суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 63212, Харківська область, Нововодолазький р-н, с. Ватутіне, вул. Шевченка буд.31) до Головного управління Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (вул. Жон Мироносиць, 5, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправною відмови та зобовязати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними відмову ОСОБА_2 в Харківській області у виплаті належної ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та відмову у виплаті індексації заробітної плати.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, 5, м.Харків, 61002, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 63212, Харківська область, Нововодолазький р-н, с. Ватутіне, вул. Шевченка буд.31) компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 1 жовтня 2017 року по 29 листопада 2018 року.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Харківській області (вул.Жон Мироносиць, 5, м.Харків, 61002, ) нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 63212, Харківська область, Нововодолазький р-н, с. Ватутіне, вул. Шевченка буд.31) індексацію заробітної плати за період з 7 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (вул. Жон Мироносиць, 5, м. Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 63212, Харківська область, Нововодолазький р-н, с. Ватутіне, вул. Шевченка буд.31) судовий збір у сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.04.2019 року.

Суддя Біленський О.О.