Справа № 640/22218/18
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу 640/22218/18 за позовом ОСОБА_1 до інпектора роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про визнання протиправними дії інпектора, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за постановою серії ЕАВ № 736874 від 17.11.2018 року та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати протиправними дії інспектора роти №5 батальйону №1 УПП у Харківській області ДПП лейтенанта поліції Алтухова О.Г. щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №736874 від 17.11.2018 р.; скасувати винесену інспектором роти №5 батальйону №1 УПП у Харківській області ДПП лейтенантом поліції Алтуховим О.Г. постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №736874 від 17.11.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 736874, винесеної 17.11.2018 інспектором роти №5 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Алтуховим О.Г.: «17.11.2018 о 12:19:31 м. Харків, шосе Полтавське 208А, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8. 7.3. г. ПДР - Порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Інспектор поліції прийняв по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: 425 грн. До постанови додається...»

Під час складання даної постанови позивач вказав інспектору поліції, що категорично не погоджується з вказаним адміністративним правопорушенням та буде оскаржувати його до суду. Проте інспектор поліції заперечення проігнорував, окремого аркушу для надання пояснень

не надав, а в постанові взагалі відсутнє місце для надання пояснень стосовно суті адміністративного правопорушення. Також у постанові не вказані докази, які б підтверджували

скоєння позивачем вказаного правопорушення.

Позивач вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних, стягнень, грунтується на неповному та необ'єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки з фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 не погодився та вважав дії інспектора поліції неправомірними він звернувся до суду з даним позовом.

29.12.2018 р. представник УПП в Харківській області ДПП Крюков О.О. подав до канцелярії суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постанови ЕАВ №736874 від 17.11.2018 « водій керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимого п. 8.7.3. ґ ПДР України - порушення проїзду на заборонений сигнал світлофору, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів» за що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позивних вимог позивач посилається на те, що з фактом скоєного правопорушення не згоден, при розгляді справи відповідач не в повному обсязі не дослідив обставини справи, та керуючись іншими доказами не були взяті до уваги інспектором Алтуховим О.Г. усні пояснення громадянина ОСОБА_1 з приводу порушення та наголошує, що у відповідача відсутні докази. Вказані доводи позивача у позовній заяві є хибними та голослівними.

Посилаючись на норми Закону, які регулюють порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності, відповідач вказує, що реагування на вчинене адміністративне правопорушення відповідачем є законним та правомірним, оскільки інспектор Алтухов О.Г. діяв в межах ту у спосіб наданих законом повноважень.

Доводи позивача з приводу того, що йому при розгляді справи не були відомі докази про вчинене адміністративне правопорушення, є хибними та наведені на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. Діявши в межах законних повноважень відповідачем було проінформовано про причину зупинки позивача, та повідомлено про час, місце й ким розглядається справа про адміністративне правопорушення у відповідності до процесу на що позивач наголосив, що буде оскаржувати рішення через суд, на що йому було повідомлено, що ця дія це право, яке закріплено в Конституції України та одразу були роз'ясненні права особи передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП. Також, було проінформовано, що є в наявності відеоматеріал, який підтверджує в діях водія ОСОБА_1 складу правопорушення, а саме проїзду на заборонений сигнал світлофору, який був зафіксований камерою відеоспостереження, та було запропоновано пройти та ознайомитися, на що позивач не погодився, та йому був продемонстрований відеозапис через телефон, на що позивач сказав, що це неналежний доказ. Керуючись ст. 251 КУпАП та ст.252, та ст. 276,278,279,280 КУпАП інспектором було прийнято рішення про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі тих доказів, які мались на час розгляду справи та оцінивши доказ(відеоматеріал) прийшов до висновку, що позивач повинен був дотримуватись п.2.3 б, а саме стежити за дорожньою обстановкою та слідкувати за її зміною, та не здійснювати порушення п. 8.7.3 г . Якщо вдаватись в відеозапис, з нього можна зробити висновок, що у позивача було достатньо часу для вчасного реагування на зміну кольору світлофорного об'єкту, але ж громадянин все ж таки здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору.

Щодо вимог про визнання неправомірними дій поліцейського під час розгляду справи та застосування адміністративного штрафу, в задоволенні вимог слід відмовити, оскільки ст.286 КАС України чітко визначено, які рішення приймають судом за результатами розгляду справ даної категорії (а.с.18-23).

У судовому засіданні 31.01.2019 р. позивачем надано відповідь на відзив, де позивач вказує наступне.

Ознайомившись з відзивом на позовну заяву представника УПП в Харківській області ДПП Крюкова О.О., вважаю за необхідне надати відповідь на даний відзив. Вважаю, що у відзиві Відповідач не спростував мої твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Обставини викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву стосовно відмови позивача пройти та ознайомитись з відео з камери відео спостереження, через що був продемонстрований запис через телефон, не відповідає дійсності. Після зупинки транспортного засобу інспектором Алтуховим О.Г., позивач пройшов до спеціального приміщення разом з інспектором, та йому було продемонстровано відеозапис, який на думку відповідача вказував на порушення ПДР України ОСОБА_1 Проте, останній висловив заперечення з цього приводу, оскільки камера була направлена на світлофор, який подавав сигнал для автомобілів, які рухались на зустріч позивачу. Який був сигнал світлофора в момент проїзду ним перехрестя безпосередньо для його автомобіля зафіксовано не було.

З огляду на положення чинного законодавства щодо порядку надання доказів, та зважаючи на відсутність посилань на наявність доказів у тексті самої постанови, надання відео під час судового розгляду виключає їх належність та допустимість.

Наданий відповідачем відеозапис не є оригінальним записом з камер відео спостереження, та навіть не є належною копією. Надане відео було знято не у спосіб передбачений ст.. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Зі змісту статті 283 КУпАП вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Проте, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. У відзиві на позовну заяву така інформація також не зазначена (а.с.33-35).

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 31.01.2019 р. витребовано у ДП «Харків-Сигнал» відомості про графік роботи світлофорів по шосе Полтавське 208 А та зобов'язано повідомити чи одночасно в іншому боці світлофора 17.11.2018 року загорівся жовтий сигнал світлофора з 12 години 17 хвилини 45 секунд по 12 години 17 хвилини 49 секунд.

19.02.2019 р. до суду надійшов лист за підписом начальника КП «Харків-Сигнал» Курлова А.В., яким повідомлено, що відомості про графік роботи світлофорів по шосе Полтавське 208 А та чи одночасно в іншому боці світлофора 17.11.2018 року загорівся жовтий сигнал світлофора з 12 год. 17 хв. 45 сек. До 12 год. 17 хв. 49 сек.не є можливим, так як на даному відрізку дороги не має світлофорного об'єкту (а.с.41).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, 17.04.2019 р. до канцелярії суду подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.47).

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.43), будь-яких заяв до канцелярії суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом щодо оскарження постанови від 17.11.2018 р., не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки позов до суду надійшов 27.11.2018 р.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інпектора роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №736874 від 17.11.2018 р. на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.7).

У постанові зазначено, що 17.11.2018 12:19:31, Харків шосе Полтавське 208А км., водій керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ґ ПДР - Порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Стаття, частина статті КУпАП: ст. 122 ч. 2.

Прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: накласти штраф 425 грн.

До постанови додається: …» (а.с.7).

Згідно відомостей КП «Харків-Сигнал» на даному відрізку дороги не має світлофорного об'єкту (а.с.41).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було вказано у постанові серії ЕАВ №736874, а надані відеозаписи під час судового розгляду не є належними та допустимими доказами.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Судом приймаються до уваги доводи позивача про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст..283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Суд вважає, що при винесенні даної постанови відповідачем порушено ряд процесуальних вимог до провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме: ст. 245, 279, 280 КУпАП - формальність притягнення особи до адміністративної відповідальності; як наслідок - порушено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право на захист (ст.268 КУпАП), яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення постанови про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Така ж правова позиція викладена у у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015,

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії інспектора при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії інпектора роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 736874 від 17.11.2018 р.

Постанову інпектора роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Алтухова Олега Геннадійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ №736874 від 17.11.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - інпектор роти № 5 батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенант поліції Алтухов Олег Геннадійович, місцезнаходження: 21010 м.Вінниця вул..Ботанічна б.24.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2019 року.

Суддя Чередник В.Є.