Справа № 817/1701/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1568/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року, ухвалене суддею Махаринець Д.Є. у м.Рівне о 10:11, у справі № 817/1701/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління СБУ в Рівненській області, в якому просив зобов'язати виплатити не доплачену одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 51118,42 грн, оскільки вважає, що відповідач неправомірно здійснив обрахунок вихідної допомоги при звільненні прийнявши за основу розмір грошового забезпечення у сумі 16009, 53 грн, оскільки у грудні 2017 року розмір його грошового забезпечення становив не 16009,53 грн, а 20454,60 грн, що стверджується розрахунковим листом за 2017 рік.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано Управління Служби безпеки України в Рівненській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 недоплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні, включивши до її складу розмір виплат встановлений наказом № 239-ОС від 28.11.2017 з урахуванням висновків суду.

Рішення мотивоване тим, що враховуючи положення ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2265-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 слід обраховувати з розміру грошового забезпечення за грудень 2017 року.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за грудень 2017 року становив 16009,53 грн, а не 20454,60 грн, оскільки в грудні позивачу було доплачено премію за вересень, жовтень, листопад по 1481,69 грн за кожний місяць, що склало 4445,07 грн.

Доплачена в грудні 2017 року, перед звільненням позивача із військової служби, премія не має постійного характеру, і не є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, а тому УСБУ в Рівненській області правомірно не включило її до розміру грошового забезпечення з якого проводилось обрахування одноразової грошової допомоги при звільненні.

Просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову про зобов'язання вчинити дії та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 51118,42 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2265-ХІІ (далі - Закон № 2265-ХІІ) - особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

В п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» за № 393 від 17 липня 1992 року зазначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом СБ України №1574-ОС від 29.12.2017 року ОСОБА_1 звільнено зі Служби безпеки України за підпунктом «а» пункту 61 та підпункту «г» пункту 63 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) та п. 88-1 у запас СБУ та наказом №270-ос від 30.12.2017 року УСБУ в Рівненській області його виключено зі списків особового складу.

Вислуга років ОСОБА_1 для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на 30.12.2017 року складає 23 роки.

Відповіддю на адвокатський запит від 04.04.2018 року №17/2433 Управління СБУ в Рівненській області повідомило про те, що при звільненні ОСОБА_1 була нарахована одноразова грошова допомога, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби у сумі 184109,48 грн, шляхом перерахування коштів на рахунок позивача 23.02.2018. Також, відповідач зазначив, що розмір місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 з якого було нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні становить 16009,53 грн. Тобто: 16009,53 грн - 50% = 8004,76 грн; 8004,76 грн х 23 роки = 184109,48 грн.

З розрахункового листа ОСОБА_1 за 2017 рік, який сформований уповноваженим органом відповідача та наданий ними в УПФУ в Рівненській області для нарахування та виплати пенсії позивачу, вбачається, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у грудні 2017 року становив 20454,60 грн.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправним, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Умови та оплата праці працівників Служби безпеки України визначаються Кабінетом Міністрів України - ч.2 ст.30 Закону України «Про Службу безпеки України».

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» - грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно п.1.2 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України затвердженої наказом СБУ 23.01.2008 №35/ДСК (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Інструкція №35/ДСК) грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. Воно складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премії) та одноразових видів грошового забезпечення.

Рішення про преміювання та конкретні розміри премій начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України приймає та визначає Голова СБ України. Виплата премії військовослужбовцям, зменшення її розміру або позбавлення у повному розмірі здійснюється за наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України. Виплата премії здійснюється щомісяця за минулий місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць у межах фонду преміювання за розрахунковий період - п. 2.3.24.4, 2.3.24.5, 2.3.24.7 Інструкції №35/ДСК.

З дослідженого судом першої та апеляційної інстанції наказу УСБУ в Рівненській області №239-ОС від 28.11.2017 убачається, що полковнику ОСОБА_1 з 01 серпня 2017 року встановлено премію в розмірі 357% до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (а.с.12)

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 суперечить вимогам закону, а відповідачем порушено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі, передбаченому чинним законодавством, оскільки премія встановлена зазначеним вище наказом, не є одноразовою та має постійний характер. Даним спростовується твердження відповідач про те, що премія у розмірі 4445,07 грн. є доплатою премії за вересень, жовтень та листопад 2017 року.

З розрахункового листа позивача вбачається, що ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення за грудень 2017 року у розмірі 20454,60 грн, яке складається з посадового окладу -1600 грн, окладу за званням 135 грн, надбавки за вислугу років - 694 грн, надбавки за РО - 240 грн, надбавки за виконання ОВЗ - 2429 грн, премії - 4445,07+8671,53 грн, надбавки за ІАЗ - 800 грн, надбавки за ОП - 320 грн, надбавка за СЗ - 1120 грн, всього 20454,60 грн. У грудні 2017 року з грошового забезпечення ОСОБА_1, яке становило 20454,60 грн, проведено утримання прибуткового податку з доходів фізичних осіб (а.с.13).

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки твердження відповідача про те, що премія у розмірі 4445,07 грн є доплатою премії за вересень, жовтень та листопад 2017 року, т.я. премія позивачу встановлена з 01 серпня 2017 року та чинним законодавством не передбачено порядку доплати премії.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно зробив висновок, з яким погоджується колегія суддів про те, що відповідно до ст.9 Закону № 2265-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 слід обраховувати з розміру грошового забезпечення за грудень 2017 року. Таким чином, 50% місячного грошового забезпечення з суми 20454,60 грн становить 10227,30 грн (20454,60 - 50% = 102227,30 грн), 23 роки вислуга для обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні: 10227,30 грн х 23 = 235227,90 грн. Враховуючи, що позивачу фактично виплачено 184109,48 грн, тому сума недоплаченої одноразової грошової допомоги становить 51118,42 грн (235227,90 грн - 184109,48 грн).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у справі № 817/1701/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанва складена в повному обсязі 16.04.2019.