Справа № 520/1185/19
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 квітня 2019 р. справа № 520/1185/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - не прибув,

представника відповідачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж (63801, Харківська область, Борівський район, смт. Борова, вул.Поштова, 3, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Борівське комунальне підприємство теплових мереж звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість від 07.11.2018 року № на суму 44,96 грн., № на суму 211,29 грн., № на суму 142031,96 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 07 листопада 2018 року відповідачем були прийняті податкові повідомлення - рішення про зобовязання сплатити штрафи по податку па додану вартість на загальну суму 142288,21 грн., підставами для їх прийняття є акт перевірки від 25.10.2018 року №15188/20-40-12-08-19/32468926 та розрахунок штрафних санкцій по податку на додану вартість за період з травня по липень 2018 року, з використанням реєстраційних даних в ІС «Податковий блок». Представник позивача зазначив, що 11 жовтня 2018 року Ухвалою господарського суду Харківської області було відкрито провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 КПТМ по справі №922/2478/18 за заявою ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», м.Київ, дата набуття чинності судового рішення: 11.10.2018 року. Натомість, після введення дії мораторію у справі про банкрутство, ГУ ДФС у Харківській області складено акт перевірки від 25.10.2018 року №15188/20-40-12-08- 19/32468926 та прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 07.11.2018 року, якими застосовано штрафи, що, на думку позивача, є порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ухвали господарського суду Харківської області від 11.10.2018 року у справі про банкрутство №922/2478/18 ОСОБА_2 КПТМ. Борівське КПТМ вважає, що Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області не надало повної оцінки вищезазначеним фактам, внаслідок чого оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що фахівцем ГУ ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за період виписки травень - липень 2018 року, за наслідками якої складено акт від 25.10.2018 року №15188/20-40-12-08-19/32468926, яким встановлено, що Борівське комунальне підприємство теплових мереж здійснено реєстрацію податкових накладних з порушенням п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. При цьому, єдиним аргументом, що покладено в основу позову є посилання позивача на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.10.2018 по справі №922/2478/18 про порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію. Однак, ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 року у вказаній справі дію мораторію припинено, а провадження у справі про банкрутство закрито. Відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення винесені правомірно та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у адміністративному позові та зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 07.11.2018 року №, № та № підлягають скасуванню у звязку з тим, що вони були незаконно прийняті відповідачем в період дії мораторію.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Борівське комунальне підприємство теплових мереж зареєстровано в якості юридичної особи 22.03.2007 року та перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДФС у Харківській області.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 25.10.2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведена камеральна перевірка ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що складено акт №15183/20-40-12-08-19/32468926 від 25.10.2018 року.

За наслідками вказаної перевірки встановлено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.14 п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України.

На підставі встановлених перевіркою фактів, контролюючим органом винесено податкові повідомлення рішення № від 07.11.2018 року на суму 44,96 грн. та № від 07.11.2018 року на суму 142031,96 грн.

Також судом встановлено, що 25.10.2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведена камеральна перевірка ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що складено акт №15188/20-40-12-08-19/32468926 від 25.10.2018 року, якою встановлено аналогічні порушення.

На підставі встановлених перевіркою фактів, контролюючим органом винесено податкові повідомлення рішення № від 07.11.2018 року на суму 211,29 грн. та № від 07.11.2018 року на суму 374,82 грн.

При цьому суд наголошує, що позивачем заявлено вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість від 07.11.2018 року № на суму 44,96 грн., № на суму 211,29 грн., № на суму 142031,96 грн., однак сума, яка була зазначена позивачем, не відповідає сумі, визначеній контролюючим органом.

З огляду на те, що ідентифікуючими ознаками оскаржуваних рішень є саме номер та дата прийняття, суд розглядає дану справу в межах предмету оскарження, а саме правомірності прийняття податкових повідомлень - рішень від 07.11.2018 року №, №, №, копії яких були долучені позивачем до адміністративного позову, в якості оскаржуваного індивідуального акта.

Підставою для скасування спірних податкових повідомлень - рішень, на думку позивача є той факт, що відповідачем у відношенні позивача застосовано штрафні санкції по податку на додану вартість в порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ухвали господарського суду Харківської області від 11.10.2018 року у справі про банкрутство №922/2478/18 ОСОБА_2 КПТМ, під час дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

При цьому, позивачем не спростовується та не заперечується факт наявності порушення податкового законодавства щодо порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що слугувало підставою для винесення спірних податкових повідомлень - рішень.

По суті спірних правовідносин судом встановлено наступне.

Відповідно до положень п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з вимогами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п.8 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Проведеними відповідачем камеральними перевірками встановлено, що позивачем допущено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.14 п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, що не заперечувалось позивачем у адміністративному позові та у відповіді на відзив.

З огляду на приписи п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, якою унормовано, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів, у відношенні позивача контролюючим органом визначено штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

При цьому судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2018 року по справі №922/2478/18 відкрито провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Вказаною ухвалою визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 року, провадження у справі №922/2478/18 про банкрутство ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж закрито. Дію мораторію на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж, введеного ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2018про відкриття провадження у справі № 922/2478/18, припинено.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частин 1, 3 та 5 статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; - забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; - не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; - зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; - не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, в тому числі не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Положення ч.4 ст.12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регулюють правовідносини, що виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

Оскільки дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів, а не зобов'язань поточних кредиторів, то за такими зобов'язаннями може нараховуватися неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов'язаннями, похідними від основного зобов'язання. Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням.

Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій ґрунтується на законі.

Згідно з частинами першою та другою статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом; скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом. З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій з усіх видів заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється згідно з частиною першою статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або ви знання його банкрутом" лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Вказана позиція узгоджується з висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №823/78/15.

Відповідно до положень ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки відносно підприємства позивача відсутня постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, то податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 07.11.2018 року №, № та №, винесені відповідачем правомірно та є такими, що повністю відповідають вимогам чинного законодавства, підстави для їх скасування відсутні.

Окремо суд зазначає, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2018 року по справі №922/2478/18 визначено, що не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. При цьому, нарахування штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних не є за своєю правовою природою фінансовою санкцією за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій, що підтверджує вищевикладений висновок.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж (63801, Харківська область, Борівський район, смт. Борова, вул.Поштова, 3, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про скасування податкових повідомлень - рішень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.04.2019 року.

Суддя Біленський О.О.