Справа № 526/1524/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 р.Справа № 526/1524/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Начальника відділу- державний реєстратор прав на нерухоме майно відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Гадяцької міської ради ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.01.2019 р. (ухвалене суддею Киричко С.А.) по справі № 526/1524/18 за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав нерухомого майна виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу з питань реєстрації виконавчого комітету Гадяцької міської ради, третя особа ОСОБА_2, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Гадяцької міської ради Полтавської області № 42357039 від 02.08.2018 р. про відмову у внесенні змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; зобов'язати відповідача внести зміни до запису про право власності за номером 25852262 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 204 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказавши в ньому загальну площу будинку в розмірі 54,1 кв.м житлової площі 24 кв.м.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 25.09.2018 р. замінено неналежного відповідача у справі Відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області на належного відповідача - Державного реєстратора прав нерухомого майна виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області ОСОБА_1

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.01.2019 р. позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач та третя особа - ОСОБА_2, подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просили суд апеляційної інстанції скасувати рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.01.2019 р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання відповідач та третя особа не з'явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали відзив на апеляційну скаргу та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду від 20.12.2017 р. по справі № 526/1497/17, яке залишена без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області, задоволено позов ОСОБА_3, а саме: визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину спадкового майна, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4, що в цілому складається з житлового будинку загальною площею 54,1 кв.м, позначеного на технічному паспорті літерою « А-1,а» та господарських споруд: гараж з погребом «Б», літня кухня під літерою «В», сараю під літерою «Г», сараю під літерою «Д», сараю під літерою «Е», огорожі під № 1, хвіртки під № 2, воріт під № 3, огороді № 4, колодязя під № 5; визнано за ним право власності на 1/2 частину вищезазначеного будинку з господарськими будівлями, яка належала йому фактично, але на яку була відсутня технічна документація та право власності в цілому на 2/3 частини вищезазначеного будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Задоволено частково зустрічний позов ОСОБА_2, а саме: визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., на 1/3 частину спадкового майна - домоволодіння, що складається з житлового будинку загальною площею 54,1 кв.м., визначеного в технічному паспорті літерою «А-1,а», а також господарських будівель та споруд: гаража з погребом під літерою «Б», літньої кухні під літерою «В», сараю під літерою «Г», сараю під літерою «Д», сараю під літерою «Е», огорожі під № 1, хвіртки під № 2, воріт під № 3, огорожі під № 4, колодязя під № 5 домоволодіння, що розташовано по АДРЕСА_1

На підставі вищевказаного рішення позивач звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Гадяцької міської ради ОСОБА_1 із заявою про реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме, на житловий будинок по АДРЕСА_1

За результатами розгляду цієї заяви, 24.04.2018 р. державним реєстратором виконавчого комітету Гадяцької міської ради ОСОБА_1 зареєстровано під реєстраційним номером 204 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно житловий будинок по АДРЕСА_1 де загальна площа житлового будинку становить 46,9 кв.м.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 02.08.2018 р. про внесення змін до державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме: зазначення загальної площі вищевказаного будинку 54,1 кв.м, замість 46,9 кв.м, рішенням № 42357039 від 02.08.2018 р. державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Гадяцької міської ради відмовлено у внесенні зміни до запису про право власності за номером 25852262 розділу Державного реєстратору речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 204 Державного реєстру прав на нерухоме майно, оскільки встановлено наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення необґрунтоване та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zаndv. Аustria" від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи зі сторони суб'єкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин.

Крім того, публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад і участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі рішення Гадяцького районного суду від 20.12.2017 р. по справі № 526/1497/17 відповідачем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно житловий будинок по АДРЕСА_1 де зазначено, на думку позивача, неправильний розмір вказаного житлового будинку.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позов ОСОБА_3 повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки цей позов стосується реєстрації прав на нерухоме майно та є похідним від спору щодо такого майна, який розглядався в місцевому загальному суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.01.2019 р. та закрити провадження у справі № 526/1524/18, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що зазначений спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 287, 308, 319, 322, 323, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Начальника відділу-державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Гадяцької міської ради ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.01.2019 року по справі № 526/1524/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 15.04.2019 року