Справа № 344/16527/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/157/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2018 року, прийняте суддею Татаріновою О.А. о 12 годині 23 хвилині у місті Івано - Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання дій незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), управління СБУ в Тернопільській області (далі - УСБУ в Тернопільській області), про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області по не включенню до розміру грошових сум, з яких нараховується пенсійне забезпечення позивача, отриманих ним матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2012-2014 роки; зобов'язати УСБУ в Тернопільській області надати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області для перерахування пенсії позивача довідку про додаткові види грошового забезпечення, до складу яких включити підйомну допомогу, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2012-2014 роки в розмірі 26559,85грн., зобов'язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити йому перерахування розміру пенсії з врахуванням отриманих підйомної допомоги, матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2012-2014 роки в розмірі 26559,85грн., зобов'язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити позивачу виплату різниці невиплаченого розміру пенсії з 2014 року з врахуванням отриманих підйомної допомоги, матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2012-2014 роки, з моменту виключення позивача зі списків особового складу УСБУ в Тернопільській області, стягнути з відповідачів судові витрати.

18.12.2017 року позивач збільшив (уточнив) позовні вимоги, додатково просив суд зобов'язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити позивачу виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням терміну виплати різниці невиплаченого розміру пенсії з 22.04.2014 року з урахуванням отриманих підйомної допомоги, матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2012-2014 роки, з моменту виключення його зі списків особового складу УСБУ в Тернопільській області (а.с.21-22).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач отримує пенсію за вислугу років, довічно.

З аналізу норм ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.1992р. №393, ч.1, 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон - № 2011-XII), ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що єдиною умовою для включення відповідних виплат до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01.01.2011р. - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні - мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не фіксований, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у жовтні 2017 року йому стало відомо, що до пенсії повинні бути включені матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.

Ч.1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що держава гарантує достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення. Ч.2 цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Вказані одноразові допомоги є додатковими видами грошового забезпечення, які у відповідності із ст.9 вказаного Закону відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Подібне не суперечить позиції Верховного Суду України від 10.03.2015р. (21-70а15), від 06.11.2013р. (№21-350а13), Верховного Суду від 06.02.2018р. (№761/28228/15а), від 20.02.2018р. (К/9901/3333/17).

Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому наведено норми законодавства та обставини справи подібні як у судовому рішенні.

Маються покликання на постанову Верховного Суду від 20.02.2018 (№286/2987/16-а).

УСБУ в Тернопільській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено обставини подібні як у судовому рішенні.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018р. зупинено провадження у даній справі до набрання чинності постанови Верховного Суду у зразковій справі №522/2738/17.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 20.01.2015 року (а.с.5).

22.05.2017 року позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якій просив повідомити чи подавали УСБУ у Волинській області та УСБУ в Тернопільській області до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області для розрахунку йому розміру пенсії, довідки із зазначенням сум підйомної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2012-2014 роки під час проходження ним військової служби у УСБУ у Волинській області та УСБУ в Тернопільській області (а.с.14).

Листом № 781/Щ-15 від 22.10.2017 року ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило про те, що згідно грошового атестату, який є в матеріалах пенсійної справи, при звільненні зі служби в 2014 році ОСОБА_1 органами СБУ виплачено вихідну допомогу. Дані про виплату інших видів грошового забезпечення, зазначених заявником у зверненні (підйомна допомога, матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань), в матеріалах пенсійної справи відсутні (а.с.15).

27.09.2017 року позивач звернувся до УСБУ у Волинській області із заявою в якій просив направити довідку щодо розміру виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в період з травня 2012 року по серпень 2013 року проходження ним військової служби у УСБУ у Волинській області (а.с.6).

У відповідь на заяву позивача, УСБУ у Волинській області листом № 54/16-145-3304 від 17.10.2017 року повідомило, що відповідно до даних особових рахунків ОСОБА_1 за період з 01.05.2012 року до дати відкомандирування в УСБУ в Тернопільську область 31.07.2013 року йому було нараховано та виплачено грошові допомоги: матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 8351,29 грн. та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань 1600 грн. Дата виплати згідно зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки 09.08.2012 року; матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 9104,28 грн. та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань 1600 грн. Дата виплати згідно зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки 13.06.2013 року. Також було направлено примірник додатку до грошового атестату ОСОБА_1 (а.с.7, 8).

27.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до УСБУ в Тернопільській області із заявою в якій просив направити довідку щодо розміру виплати підйомної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в період з серпня 2013 року по травень 2014 року проходження ним військової служби у УСБУ у в Тернопільській області (а.с.9).

У відповідь на заяву позивача, УСБУ в Тернопільській області листом № Щ-246-315/22 від 09.10.2017 року повідомило, що відповідно до вимог Наказу СБУ від 14.04.1995 № 75/ДСК у вересні 2013 року йому було нараховано та виплачено підйомну допомогу у розмірі 9104,28 грн. Виплата грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у запитуваний період з 01.08.2013 по 22.04.2014 року не проводилась. У листі також вказано, що управління СБУ в Тенопільській області з метою призначення пенсії направлено усі необхідні документи до фінансового відділу УСБУ в Івано-Франківській області для подальшого їх скерування до органів ПФУ за місцем проживання позивача. Інформація про додаткові види грошового забезпечення, які носять разовий характер, за період проходження військової служби в УСБУ в Тернопільській області, до відповідної довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії не включалась. Також було направлено копію довідки про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с.10 - 13).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Апеляційний суд обумовлює і ту обставину, що правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні встановлені ст.9 Закону №2262-ХІІ, які пов'язані із звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення. Одноразова допомога при звільненні не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов'язана саме з фактом звільнення зі служби.

Одноразова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Аналогічна правова позиція з досліджуваних правовідносин висловлена Великою Палатою Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року (справа №522/2738/17), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно із частиною третьою статті 291 КАС України правові висновки Великої Палати Верховного Суду в цій зразковій справі мають враховуватися судами при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 березня 2018 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2018 року у справі № 344/16527/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повний текст судового рішення складено 17.04.2019 року.