Справа № 300/297/19
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2019 р. справа № 300/297/19
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу та позивачу строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Ухвала про відкриття провадження, яка направлялася судом позивачу з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернулася на адресу суду з відміткою працівника Укрпошти "за закінченням терміну зберігання".

Секретарем судового засідання неодноразово здійснювалися телефонні дзвінки за номером телефону зазначеному позивачем у позовній заяві, однак за вказаним контактним номером телефону не вдалося повідомити позивача про наявність ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до частини 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак суд вважає, що ухвала про відкриття провадження вручена позивачу належним чином.

04.03.2019 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області подало суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує та зазначає, що ГУ ДФС в Івано-Франківській області діяло виключно в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

12.10.2017 ОСОБА_1 придбав та оформив за собою право власності на легковий автомобіль марки BMW модель X5, кузов універсал - В, об"ємом двигуна 2993, повна маса 2825, маса без навантаження 2145, тип пального дизель D, 2016 року випуску.

В травні 2018 року на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним Управлінням ДФС в Івано-Франківській області 02.05.2018, згідно якого ОСОБА_1 відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України було визначено суму податкового зобов"язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб 18011000" за податковий період 2018 рік в сумі 25000 грн.

Позивач вважаючи податкове повідомлення-рішення № 0-0915 від 02.05.2018 незаконним та таким, що підлягає до скасування, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

01 січня 2017 року набрали чинності: Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII) та Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20 грудня 2016 року №1791-VIII далі - Закон № 1791-VIII), якими зокрема внесені зміни до статті 267 Податкового кодексу України, яка визначає основні елементи транспортного податку, порядок його обчислення та строки сплати.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За положеннями абзацу 1 підпункту 267.2.1 пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Оскаржуваним податковим повідомлення рішенням податковий період визначено 2018 рік.

Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723 гривні (стаття 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік").

Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року складає 1 396 125 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125 грн та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального (абз.3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 р. N 428), (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576).

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку (пункт 4 Методики).

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у 2018 році (з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

В матеріалах справи міститься витяг з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, з якого вбачається, що розрахована у 2018 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля марки ВMW, модель Х5, з об"ємом двигуна - 3,0 літра, дизель, 2016 року випуску - становить 1 049 443,50 гривень.

Жодних пояснень того, яким чином податковий орган прийшов до висновку, що вартість автомобіля позивача перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, представником відповідача до суду не надано.

Таким чином, оскільки автомобіль позивача не є об'єктом оподаткування, податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Івано-Франківській області від 02.05.2018 № 0-0915 - прийняте протиправно та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовна вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення - рішення є такою, що підлягає до задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській (, вул. Незалежності 20, м.Івано-Франківськ, 76018) № 0-0915 від 02.05.2018 про сплату транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 25000 грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності 20, м.Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, вул. Галицька 128/35, м.Івано-Франківськ, 76000) сплачений судовий збір в сумі 769 (сімсот шістдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.