Справа № 540/769/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 квітня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/769/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

встановив:

12 квітня 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (надалі - відповідач, ВПВР УДВС ГТ УЮ у Херсонській області), у якому просить визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Семенчева Андрія Ігоровича по закінченню виконавчого провадження № 57537377 протиправними та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 57537377 від 31.01.2019 р.

У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про поновлення процессуального строку для звернення до суду з даним позовом, вмотивоване тим, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався 28.02.2019 р. зі змісту листа - відповіді Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 31.01.2019 р. № К-73-2. В подальшому вказана постанова була оскаржена позивачем у судовому порядку, проте позов було залишено без руху та повернуто позивачу. Вважаючи обставини, зазначені в якості підстав пропуску строку звернення до суду з даним позовом - поважними, позивач просить поновити вказані строки звернення.

Надаючи правову оцінку вказаному клопотанню позивача на предмет його відповідності нормам процесуального права, суд зазначає про наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця унормовано ст. 287 КАС України.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (частина 2 ст. 287 КАС України).

У мотивувальній частині позовної заяви позивач зазначає, що про порушення своїх прав йому стало відомо 28.02.2019 року, а саме, зі змісту листа - відповіді Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 31.01.2019 р. № К-73-2, у якому зазначено, що 31.01.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, цього ж дня вказана постанова направлена на адресу ОСОБА_1 та роз'яснено право на її оскарження до суду в десятиденний строк з моменту її одержання.

Враховуючи, що до відкриття провадження у справі у суду не має повноважень щодо витребування певних доказів від іншої сторони, у даному випадку, витребувати у відповідача докази своєчасного направлення оскаржуваної постанови на адресу ОСОБА_1, а також докази отримання позивачем вказаної постанови, тому суд залишає вирішення вказаного питання під час відкриття провадження у справі з подальшим вирішенням питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом у ході судового розгляду, що узгоджується з ч. 4 ст. 123 КАС України.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, серед іншого, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовом та доданими до нього документами, суддею встановлено наступне.

Частиною 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем при зверненні до суду з даним позовом надано квитанцію про сплату судового збору від 07.03.2019 р. № 89.

За інформацією відділу документального забезпечення і діловодства (канцелярії суду) квитанція про сплату позивачем судового збору від 07.03.2019 р. № 89 на суму 768,40 грн. використовується в іншій адміністративній справі № 540/468/19, у межах розгляду якої позовну заяву повернуто без розгляду, питання щодо повернення сплаченого судового збору судом не вирішено.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. ( ч. 5 ст. 6 Закону № 3674-VI)

Аналіз вказаних норм закону дає суду підстави вважати, що докази сплати судового збору у справі № 540/468/19 не можуть вважатися належним доказом сплати судового збору в іншій адміністративній справі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що при зверненні до суду з даним адміністративним позовом судовий збір позивачем не сплачено.

Щодо сплати судового збору суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1921 гривень.

Ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачем заявлено вимогу про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, що є вимогою немайнового характеру.

З огляду на викладене, позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 768,40 грн. та надати суду документ про його сплату.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року №17 ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.1.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5 "Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за №1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби.

У зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

З огляду на зазначене, суд встановив, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 161, 287 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме, надати суду :

- документ про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

- нову редакцію позовної заяви з визначенням належного відповідача.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/769/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Дубровна В.А.