Справа № 855/119/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/119/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом офіційного спостерігача від громадської організації «Українська Асоціація Акціонерів» у територіальному виборчому окрузі № 221 Хілька Андрія Анатолійовича до кандидата на пост Президента України Зеленського Володимира Олександровича, третя особа: Президент України Порошенко Петро Олексійович про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И Л А :
Офіційний спостерігач від громадської організації «Українська Асоціація Акціонерів» у територіальному виборчому окрузі № 221 Хілько Андрій Анатолійович (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до кандидата на пост Президента України Зеленського Володимира Олександровича (далі - Відповідач), третя особа: Президент України Порошенко Петро Олексійович, в якому просив:
- визнати протиправними дії ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України, в частині пункту 1 статті 64 Закону України "Про вибори Президента України", а саме, порушення виборчого законодавства щодо передвиборчої агітації за участі іноземного громадянина, не громадянина України, діючого Президента Франції Емманюєля Макроне, за межами України, під час проведення приватної зустрічі в Парижі, в приміщенні Єлисейського Палацу 12 квітня 2019 року, з подальшим висвітленням такої агітаційної інформації на власному сайті ze.2019.com;
- визнати протиправними дії ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України, в частині порушення пункту 1 статті 67 Закону України "Про вибори Президента України" виборчого законодавства щодо передвиборчої агітації за участі іноземного громадянина, за межами закордонного виборчого округу (посольства, консульства, військової частини, тощо), під час проведення приватної зустрічі в Парижі 12 квітня 2019 року, з подальшим висвітленням такої агітаційної інформації на власному сайті ze.2019.com;
- визнати протиправними дії ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України, в частині порушення виборчого законодавства статті 56 розділу 3, Закону України "Про вибори Президента України" щодо використання особистої сторінки в соціальній мережі Facebook "Володимир Зеленський" як під час виконання обов`язків директора товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 95" у 2017-2018 роках так і у 2019 році як суб`єкт виборчого процесу кандидат на пост Президента України, що прямо заборонено Законом;
- визнати протиправними дії ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України, які полягали в отриманні привілеїв-переваги, порушення рівності виборчого процесу, порушення вимог до гласності та відкритості виборчого процесу, створення передумов для обмеження прав офіційних спостерігачів та виборців, недотримання виборчих процедур які передбачені статтями 11, 12 та пунктами 3,4 статті 3 Закону України "Про вибори Президента України";
- зобов`язати відповідача - ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України видалити з сайта ze.2019.com усю інформацію щодо зустрічі з іноземним громадянином Президентом Франції ОСОБА_2 , оскільки вона здобута та створена з численними порушеннями виборчого законодавства та є неправомірною, яка порушує відкритість та законність виборчого процесу, є нечесною агітацією з привілеями;
- зобов`язати ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України припинити вчиняти дії, а саме користуватись діючою особистою сторінкою у соціальній мережі Facebook " ОСОБА_3 ", яка вказана в додатках до позову, до моменту проголошення результатів виборів Президента України, оскільки сторінка Facebook використовувалась ним раніше як директором товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 95" та використовується як суб`єктом виборчого процесу кандидатом у Президенти, що порушує статтю 56, розділ 3 Закону України "Про вибори Президента України";
- зобов`язати ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України вчиняти дії, а саме утриматись та не проводити зустрічі не з громадянами України поза межами закордонного виборчого округу (посольства, консульства, військової частини, тощо), під час перебування за кордоном в якості суб`єкта виборчого процесу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що кандидатом на пост Президента України ОСОБА_1 допущено порушення виборчого законодавства щодо передвиборчої агітації за участі іноземного громадянина, діючого Президента Франції Емманюєля Макрона, за межами України, під час проведення приватної зустрічі в Парижі, в приміщенні Єлисейського Палацу 12 квітня 2019 року, з подальшим висвітленням такої агітаційної інформації на власному сайті ze.2019.com, чим порушено вимоги Закону України "Про вибори Президента України". Позивач наголосив на тому, що на його думку, оскільки вказана зустріч була висвітлена у ЗМІ, вона спричинила збільшення популярності кандидата серед виборців, які переглядали такі новини в України та поза її межами. Тим самим здійснено нечесну пряму агітацію та вплив на виборців в результаті чого вони можуть стати прихильниками ОСОБА_1 як кандидата на пост Президента. Крім того, позивач зауважив, що використання відповідачем особистої сторінки в соціальній мережі Facebook " ОСОБА_3 ", як під час виконання обов`язків директора ТОВ "Квартал 95" у 2017-2018 роках, так і у 2019 році, як суб`єктом виборчого процесу прямо заборонено законодавством.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду на 17 квітня 2019 року.
Уповноваженим представником відповідача, 17 квітня 2019 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає, що позивачем подано завідомо безпідставний позов та зауважив на те, що позовна заява має очевидно штучний характер. Наголосив на тому, що кандидат на пост Президента України ОСОБА_1 не порушував вимог виборчого законодавства щодо передвиборчої агітації, а зустріч носила лише приватний характер. Просив відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Відповідач в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності та його уповноваженого представника.
Третя особа в судове засідання не з`явилася причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином сповіщена судом про час та місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача перевіривши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оцінивши письмові докази, що мають юридичне значення для вирішення даного спору, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи відповідно до посвідчення № 19 на чергові вибори Президент України 31 березня 2019 року, виданого Головою окружної виборчої комісії 01 березня 2019 року ОСОБА_4 є офіційним спостерігачем від громадської організації "Українська Асоціація Акціонерів» у територіальному виборчому окрузі № 221 (а.с. 4).
Постановою Центральної виборчої комісії № 253 від 07.02.2019 ОСОБА_5 зареєстрований кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.
Постановою Центральної виборчої комісії № 153 від 30.01.2019 ОСОБА_1 зареєстрований кандидатом на пост Президента України на вказаних чергових виборах.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 12 квітня 2019 року в період з 14.00 год. по 19.00 год. здійснив особисту зустріч з Президентом Франції Емманюєлем Макроном у Елисейському Палаці.
Після чого, ОСОБА_1 на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook поширив фото та відео матеріали щодо зустрічі з Президентом Франції.
Вказані вище обставини визнані сторонами, а тому додатковому доказуванню не підлягають.
Спір між сторонами виник з приводу того, чи є вказана зустріч Відповідача та подальше розміщення матеріалу зустрічі на особистій сторінці у соціальній мережі Facebook порушенням виборчого законодавства щодо передвиборчої агітації визначеної Законом України Про вибори Президента України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає про таке.
Особливості судового провадження у справах, пов`язаних із виборами Президента України визначені статтею 277 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до частини 3 статті 277 КАС України кандидат на пост Президента України, партія (блок) - суб`єкт виборчого процесу мають право оскаржувати дії іншого кандидата на пост Президента України, його довіреної особи, якщо ці дії спрямовані на порушення встановленого законом порядку висунення кандидата, проведення передвиборної агітації, інші порушення їхніх прав або виборчих прав громадян. Виборець має право оскаржувати дії кандидата на пост Президента України, його довіреної особи, якщо ці дії порушують його виборчі права.
Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 26 листопада 2018 року № 2631-VIII призначено чергові вибори Президента України на неділю, 31 березня 2019 року. Постановою Центральної виборчої комісії від 27 грудня 2018 року № 253 було оголошено початок виборчого процесу чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року з 31 грудня 2018 року.
Постановою Центральної виборчої комісії від 10 квітня 2019 року № 773 оголошено про організацію підготовки та проведення повторного голосування 21 квітня 2019 року з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року
Відповідно до пункту 1 статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 103 Конституції України порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом.
Організація і порядок проведення виборів Президента України визначені Законом України від 05 березня 1999 року № 474-XIV «Про вибори Президента України».
За приписами частини 3 статті 3 Закону України «Про вибори Президента України» усі кандидати на пост Президента України мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі.
Положеннями частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про вибори Президента України» визначено, що вибори Президента України є вільними. Виборцям забезпечуються умови для вільного формування своєї волі та її вільного виявлення при голосуванні.
Застосування насильства, погроз, обману, підкупу чи будь-яких інших дій, що перешкоджають вільному формуванню та вільному виявленню волі виборця, забороняється.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України "Про вибори Президента України" офіційний спостерігач від громадської організації, який зареєстрований у порядку, встановленому цим Законом, є суб`єктом виборчого процесу.
Пунктом 5 частини1 статті 69 Закону України "Про вибори Президента України" визначено право офіційного спостерігача від громадської організації звертатися до суду щодо усунення порушень цього Закону в разі їх виявлення.
Отже, з огляду на положення п.5 ч.9 ст.69 Закону України Про вибори Президента України, позивач ОСОБА_4 , як офіційний спостерігач має право у разі виявлення ним порушення виборчого законодавства звертатися до суду з позовними вимогами про усунення таких порушень, та відповідно до ч.7 ст.277 КАС України оскарження дій кандидата на пост Президента України підлягають розгляду Шостим апеляційним адміністративним судом.
За змістом статті 11 Закону № 474 виборчий процес, серед іншого, включає етап проведення передвиборної агітації.
Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України «Про вибори Президента України» передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата на пост Президента України. Передвиборна агітація може здійснюватися у будь-якій формі та будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.
Передвиборна агітація може проводитися у таких формах:
1) проведення зборів громадян, інших зустрічей з виборцями;
2) проведення мітингів, походів, демонстрацій, пікетів;
3) проведення публічних дебатів, дискусій, "круглих столів", прес-конференцій стосовно положень передвиборних програм та політичної діяльності партій - суб`єктів виборчого процесу чи політичної діяльності кандидатів на пост Президента України;
4) оприлюднення в друкованих та аудіовізуальних (електронних) засобах масової інформації політичної реклами, виступів, інтерв`ю, нарисів, відеофільмів, аудіо- та відеокліпів, інших публікацій та повідомлень;
5) розповсюдження виборчих листівок, плакатів та інших друкованих агітаційних матеріалів чи друкованих видань, в яких розміщено матеріали передвиборної агітації;
6) розміщення друкованих агітаційних матеріалів чи політичної реклами на носіях зовнішньої реклами;
7) проведення концертів, вистав, спортивних змагань, демонстрації фільмів та телепередач чи інших публічних заходів за підтримки партії - суб`єкта виборчого процесу чи кандидата на пост Президента України, а також оприлюднення інформації про таку підтримку;
8) публічні заклики голосувати за або не голосувати за кандидата на пост Президента України або публічні оцінки діяльності кандидата на пост Президента України;
9) встановлення агітаційних наметів;
10) в інших формах, що не суперечать Конституції України та законам України.
Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про вибори Президента України» кандидат на пост Президента України може на власний розсуд виготовляти матеріали передвиборної агітації за рахунок і в межах коштів свого виборчого фонду. Партія, яка висунула кандидата, може виготовляти друкований матеріал передвиборної агітації кандидата з використанням обладнання, що їй належить. Кандидат на пост Президента України може у такий же спосіб виготовляти матеріали своєї передвиборної агітації. Відомості, що містяться у цих матеріалах, повинні відповідати вимогам Закону.
З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що кандидат на пост Президента України вільний у виборі форм ведення передвиборної агітації та вправі на власний розсуд виготовляти матеріали передвиборної агітації за рахунок і в межах коштів свого виборчого фонду, які повинні відповідати вимогам Закону.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо визнання протиправними дій ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України, в частині пункту 1 статті 64 Закону України "Про вибори Президента України", а саме, порушення виборчого законодавства щодо передвиборчої агітації за участі іноземного громадянина, діючого Президента Франції Емманюєля Макрона, під час проведення приватної зустрічі в Парижі, в приміщенні Єлисейського Палацу 12 квітня 2019 року, з подальшим висвітленням такої агітаційної інформації на власному сайті ze.2019.com та визнання протиправними дії ОСОБА_1 в частині порушення пункту 1 статті 67 Закону України "Про вибори Президента України" виборчого законодавств щодо передвиборчої агітації, з подальшим висвітленням такої агітаційної інформації на власному сайті ze.2019.com колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.
Як вже зазначалося раніше передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата на пост Президента України. Передвиборна агітація може здійснюватися у будь-якій формі та будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України (ст. 58 Закону України «Про вибори Президента України»).
Пункт 1 частини 1 статті 64 Закону України «Про вибори Президента України» вказує на те, що участь у передвиборній агітації забороняється особам, які не є громадянами України.
Виходячи з аналізу наданих доказів, колегія суддів зауважує на те, що Президент Франції не здійснював агітацію, а «приватна зустріч» не може бути оцінена як агітація та спонукання виборців голосувати за певного кандидата на пост Президента України.
Крім того, колегія суддів зазначає, що кандидат на пост Президента України ОСОБА_1 є громадянином України, отже не є тією особою, на яку поширюється обмеження передбачені пунктом 1 частини 1 статті 64 Закону України «Про вибори Президента України».
При цьому, відповідач, як кандидат на пост Президента України, не обмежений та не позбавлений права ні Конституцією України, ні Законом України «Про вибори Президента України», ні іншими законами України проводити зустрічі, у тому числі з громадянами України, громадянами інших держав, серед яких можуть бути вищі посадові особи відповідних країн.
Колегія суддів також враховує статтю 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у свободі пересування, в якій закріплено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Таким чином, кандидат на пост Президента України має право вільно пересуватись як у межах нашої держави, так і за кордоном.
Щодо доводів позивача про порушення відповідачем пункту першого статті 67 Закону України «Про вибори Президента України», який передбачає, що кандидат на пост Президента України може мати не більше п`яти довірених осіб в єдиному загальнодержавному виборчому окрузі та по одній довіреній особі у кожному територіальному окрузі. Довірена особа кандидата повинна відповідати вимогам, зазначеним у частині другій статті 66 цього Закону.
Повноваження довірених осіб кандидата на пост Президента України у загальнодержавному виборчому окрузі поширюються також на закордонний виборчий округ.
Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими та надуманими, оскільки Президент Франції не є довіреною особою кандидата на пост Президента України Зеленського В.О.
Стосовно посилання позивача на те, що події 12 квітня 2019 року, а саме зустріч відповідача в Парижі з Президентом Франції була висвітлена у ЗМІ, що призвело до привілеїв-переваг та збільшення популярності відповідача, як кандидата серед виборців, які переглядали такі новини в України та поза її межами, чим порушено принцип рівності виборчого процесу. А також посилання на нечесна пряму агітацію та вплив на виборців, в результаті чого вони можуть стати прихильниками, переглянувши новину про зустріч ОСОБА_1 як кандидата на пост Президента України та діючого Президента Франції Емманюєля Макрона колегія суддів не приймає їх до уваги та зауважує на таке.
Свобода діяльності друкованих засобів масової інформації закріплена в Законі України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні».
Так стаття 2 Закону передбачає, що свобода слова і вільне вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і відповідно до цього Закону означають право кожного вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації, крім випадків, визначених законом, коли обмеження цього права необхідно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Друковані засоби масової інформації є вільними. Забороняється створення та фінансування державних органів, установ, організацій або посад для цензури масової інформації.
Не допускається вимога попереднього погодження повідомлень і матеріалів, які поширюються друкованими засобами масової інформації, а також заборона поширення повідомлень і матеріалів з боку посадових осіб державних органів, підприємств, установ, організацій або об`єднань громадян, крім випадків, коли посадова особа є автором поширюваної інформації чи дала інтерв`ю.
Держава гарантує економічну самостійність та забезпечує економічну підтримку діяльності друкованих засобів масової інформації, запобігає зловживанню монопольним становищем на ринку з боку видавців і розповсюджувачів друкованої продукції. Заходи, спрямовані на забезпечення економічної підтримки діяльності друкованих засобів масової інформації, визначаються Кабінетом Міністрів України.
З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що саме по собі висвітлення в засобах масової інформації новин від 12 квітня 2019 року, щодо зустрічі кандидата на пост Президента України ОСОБА_1 з Президентом Франції не свідчить про збільшення популярності відповідача, як кандидата серед виборців. А припущення позивача щодо порушення в даному випадку принципу рівності виборчого процесу не відповідають дійсності.
Доводи Позивача щодо протиправного використання кандидатом на пост Президента України ОСОБА_1 особистої сторінки в соціальній мережі Facebook "Володимир Зеленський", як під час виконання обов`язків директора товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 95" у 2017-2018 роках, так і у 2019 році, як суб`єктом виборчого процесу, колегія суддів не приймає до уваги.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 57 Закону України «Про вибори Президента України» передвиборна агітація розпочинається кандидатом на пост Президента України наступного дня після дня його реєстрації Центральною виборчою комісією і закінчується о 24 годині останньої п`ятниці перед днем виборів.
Згідно положень частин 3 та 4 статті 57 Закону України «Про вибори Президента України» агітація перед повторним голосуванням розпочинається з дня, наступного після призначення повторного голосування, і закінчується о 24 годині останньої п`яниці перед днем повторного голосування. Передвиборна агітація у період виборного процесу поза строками, встановленими у цій статті, забороняється.
Системний аналіз викладених вище норм дозволяє суду дійти висновку, що розміщення фото та відео матеріалу на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook не є агітацією у розумінні положень частини 1 статті 58 Закону України «Про вибори Президента України», оскільки під час таких публікацій Відповідач, як кандидат на Пост Президента України не здійснював закликів та будь-яких інших дій чи висловлювань щодо спонукання виборців до голосування чи не голосування за певного кандидата на пост Президента України.
Доводи позивача, що сам по собі факт розміщення матеріалів сторінці у соціальній мережі Facebook вже є агітацією, яку переглянула велика кількість виборців, не заслуговують на увагу, оскільки оцінка вказаних матеріалів є особистим судженням позивача.
Вимога позивача про зобов`язання ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України видалити з сайта ze.2019.com усю інформацію щодо зустрічі з іноземним громадянином Президентом Франції ОСОБА_2 , оскільки вона здобута та створена з численними порушеннями виборчого законодавства та є неправомірною, яка порушує відкритість та законність виборчого процесу, є нечесною агітацією з привілеями є необґрунтованою з огляду на наступне.
Судова колегія звертає увагу позивача, що жодною нормою законодавства України не заборонено відкрито висловлювати особисті думки, наміри, переконання та пропозиції, в тому числі й через мережу Інтернет , зокрема у формі фото та відео матеріалів.
Будь-яке обмеження вираження поглядів повинно бути встановлене законом. Для дотримання цієї вимоги втручання повинно ґрунтуватися на національному законодавстві (рішення у справі Ліндон, Очаковський-Лоран і Жюлі проти Франції, заяви № 21279/02 та № 36448/02.
У зв`язку з цим суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї інформації чи тих ідей, які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе (Рішення у справі Гендісайд проти Сполученого Королівства (Handyside v. theUnitedKingdom) від 7 грудня 1976 р.,).LaurensandJuly v. France) [ВП], заяви № 21279/02 та 36448/02, п. 41, ECHR 2007-XI).
Відповідно до ст. 17 Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Надаючи оцінку іншим доводам позивача щодо порушення відповідачем виборчого законодавства щодо передвиборчої агітації судова колегія вважає їх необґрунтованими і такими, що суперечать встановленим судом обставинам, оскільки зустріч з Президентом Франції не є передвиборною агітацією у розумінні вимог спеціального законодавства України.
Крім того, суд вважає, що доводи позивача про поширення відповідачем агітації з порушенням статті 56, розділу 3 Закону України "Про вибори Президента України" на увагу не заслуговують, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються встановленими обставинами.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії ОСОБА_1 , суб`єкта виборчого процесу кандидата на пост Президента України, про порушення виборчого законодавства щодо передвиборчої агітації є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 припинити користуватись діючою особистою сторінкою у соціальній мережі Facebook " ОСОБА_3 ", а також утриматись та не проводити зустрічі не з громадянами України поза межами закордонного виборчого округу під час перебування за кордоном в якості суб`єкта виборчого процесу є похідними від основних позовних вимог, які судом визнані необґрунтованими, внаслідок чого й зазначені позовні вимоги також не підлягають задоволенню.
Крім того, колегія суддів зазначає, що тягар доказування факту порушення відповідачами вимог Закону України «Про вибори Президента України» у цій справі покладається саме на позивача.
Аналогічний правовий висновок викладено й в постанові Верховного Суду від 26.03.2019 по справі № 855/90/19 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, він є обов`язковим для врахування колегією суддів при розгляді даної справи.
В цій справі позивач не надав суду достатніх, допустимих та належних доказів у розумінні КАС України і взагалі не переконав суд у своїй правоті.
Відтак, у задоволенні заявлених офіційним спостерігачем від громадської організації "Українська Асоціація Акціонерів» у територіальному виборчому окрузі № 221 Хільком А.А. позовних вимог слід відмовити повністю.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи, що при поданні адміністративного позову судовий збір позивачем не було сплачено, колегія суддів відповідно до приписів статті 139 КАС України дійшла висновку про необхідність стягнення з позивача судового збору за подання позовної заяви.
Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою передбачено сплату судового збору за ставкою, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.).
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру( п. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір).
За приписами ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України Про вибори Президента України, ст.ст. 2, 4, 5, 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 277, 278 КАС України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:
У задоволенні адміністративного позову офіційного спостерігача від громадської організації "Українська Асоціація Акціонерів» у територіальному виборчому окрузі № 221 Хілька Андрія Анатолійовича до кандидата на пост Президента України Зеленського Володимира Олександровича, третя особа: Президент України Порошенко Петро Олексійович про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду (р/р №1055, отримувач УК у Печерському районі, код отримувача 38004897, МФО 899998) судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 5 378 (п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч.1 ст.272 КАС України та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у дводенний строк в порядку, встановленому ч.2 ст.278 КАС України.
Відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу тобто через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 17 квітня 2019 року

Головуючий суддя Земляна Галина Володимирівна

Судді: Лічевецький Ігор Олександрович

Ісаєнко Юлія Анатоліївна