Справа № 240/4963/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/4963/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

11 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Житомирський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про:

- визнання протиправним і скасування пункту 8 рішення Міністерства оборони України про призначення одноразової грошової допомоги, як особі звільненій з військової служби, у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 03.04.2013 внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби в країнах де велися бойові дії, у розмірі меншому ніж встановлено п.2 Порядку №499 в сумі 14556,30 грн, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.08.2018 №80, з урахуванням висновків, викладених у абзацах 31-33 постанови Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а;

- зобов`язання Міністерства оборони України виплатити недоплачену частину одноразової грошової допомоги, як особі звільненій з військової служби, у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, з 03.04.2013 внаслідок травми, пов`язаної з виконання обов`язків військової служби в країнах де велися бойові дії, в сумі 44138,70грн, з урахуванням висновків, викладених у абзацах 31-33 постанови Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а;

- визнання протиправним і скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.08.2018 №335 в частині виплати одноразової грошової допомоги, як особі звільненій з військової служби, у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, з 03.04.2013 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велися бойові дії у розмірі меншому ніж встановлено п.2 Порядку №499 в сумі 14556,3 грн, з урахуванням висновків, викладених у абзацах 31-33 постанови Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 виплатити недоплачену частину одноразової грошової допомоги, як особі звільненій з військової служби, у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, з 03.04.2013 внаслідок травми, пов`язаної з виконання обов`язків військової служби в країнах де велися бойові дії, в сумі 44138,7 грн з урахуванням висновків, викладених у абзацах 31-33 постанови Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 26 грудня 2018 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував п.8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.08.2018 №80, в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи, внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у сумі 14556,30 грн.

Також, зобов`язав Міністерство оборони України прийняти нове рішення в частині призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи, внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у розмірі, обрахованому виходячи із розміру грошового забезпечення, визначеного на дату встановлення інвалідності, а саме 03.04.2013, з урахуванням раніше виплачених коштів. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовив.

Судове рішення мотивоване тим, що доводи відповідача - Міністерства оборони України є безпідставними, оскільки отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" діюче законодавство пов`язує не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому тієї чи іншої групи інвалідності, що впливає на розмір такої допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що оскільки позивача з військової служби звільнено 21.08.2000, а другу групу інвалідності встановлено 03.04.2013, тобто після звільнення з військової служби, то грошове забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги необхідно визначити на день звільнення з військової служби, як це передбачено Порядком №499. Зазначає, що на день звільнення позивача з військової служби, його грошове забезпечення складало 485,21 грн, таким чином розмір одноразової грошової допомоги становить 14556,30 грн (485,21 грн х 30 = 14556,30 грн). Вважає, що грошова допомога не може вираховуватися з грошового забезпечення на дату встановлення інвалідності, так як на вказану дату він взагалі не проходив службу у Збройних Силах і відповідно не отримував грошове забезпечення.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу Міністерства оборони України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019, з урахуванням вимог статтей 306, 307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 при виконанні миротворчої місії у складі 60 окремого спеціального батальйону, який входив до складу багатонаціональних миротворчих сил в колишній Югославії, 12.06.1995 отримав травму грудного хребця.

Старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку 21.08.2000.

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААБ №654576 від 09.04.2013 позивачу встановлена друга група інвалідності з 03.04.2013, яка настала внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби, в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 30.11.2017 у справі №806/1533/16-а, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2018 року, позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової допомоги, як інваліду 2 групи з 03.04.2013 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.07.2016 №55; зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як інваліду 2 групи з 03.04.2013 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 30-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день встановлення інвалідності.

На виконання вказаного судового рішення позивач 08.05.2018 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просить виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням з 03.04.2013 другої групи інвалідності, внаслідок травми, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби з урахуванням грошового забезпечення на день встановлення інвалідності, яка в подальшому, з пакетом документів, була скерована до Міністерства оборони України для прийняття рішення (а.с.32).

Позивачем до заяви від 08.05.2018 надано до ІНФОРМАЦІЯ_1 : довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.03.2013 №1299, якою визначено розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , для розрахунку пенсії станом на 01.03.2018, у розмірі 1956,5 грн.

За результатами розгляду поданих документів, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення від 03.08.2018 №80, оформлене протоколом засідання комісії.

Відповідно до п.8 рішення від 03.08.2018 №80, на виконання постанови Солом"янського районного суду м.Києва від 30.11.2017, призначено одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , якого 20.08.2000 звільнено з військової служби та 03.04.2013 під час первинного огляду медико-соціальною експертною комісією визнано інвалідом другої групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 14556,30 грн.

Згідно витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №335 від 14.08.2018 "Про виплату грошової допомоги" наказано перерахувати ОСОБА_1 кошти, отримані для виплати одноразової грошової допомоги, в сумі 14556,30 грн.

Позивач не заперечує, що отримав одноразову грошову допомогу у розмірі 14556,30 грн, однак вважає, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення за останньою посадою на день встановлення інвалідності, тобто в розмірі 58695 грн (1956,5 грн х 30 = 58695 грн).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У разі поранення (контузії) травми або каліцтва, заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (в редакції, чинні на момент встановлення другої групи інвалідності) (далі - Порядок №499).

Абзацом 7 пп. 2 п. 2 зазначеного Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499. (в редакції, чинній на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) передбачено, що одноразова грошова допомога військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, зокрема інвалідам II групи, виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.

Пунктами 3 та 7 Порядку №499 передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності: копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення (абз. 5 п.п.4 п.2 Порядку №499).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки поширення дії Порядку №499 від 28.05.2008 на правовідносини, щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, внаслідок встановлення другої групи інвалідності з 03.04.2013 вже було вирішено під час розгляду справи № 806/1533/16-а, судове рішення у якій набрало законної сили, тому зазначені обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи, згідно з положеннями ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що доводи відповідача - Міністерства оборони України є безпідставними, оскільки отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" діюче законодавство пов`язує не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому тієї чи іншої групи інвалідності, що впливає на розмір такої допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.10.2018 у справі №583/3021/15-а, від 23.11.2018 у справі №295/3869/17.

Вищезазначене, спростовує доводи апеляційної скарги, що грошова допомога не може вираховуватися з грошового забезпечення на дату встановлення інвалідності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Міністерству оборони України при прийнятті рішення, оформленого протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.08.2018 №80, в частині визначення розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленням йому з 03.04.2013 другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії в розмірі 30-місячного грошового забезпечення, необхідно було виходити із розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент встановлення позивачу інвалідності - 03.04.2013.

Слід зазначити, що розрахунок грошового забезпечення на день звільнення позивача з військової служби наведений в апеляційній скарзі Міністерства оборони України не відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 Закону № 2011-XII, якою передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статей 1 і 2 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів вважає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення одноразової грошової допомоги не регулюється положеннями зазначеного закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку, що п.8 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.08.2018 №8, в частині визначення позивачу розміру одноразової грошової допомоги в сумі 14556,30 грн, є протиправним та підлягало скасуванню.

Як встановлено судом першої інстанції позивач отримав одноразову грошову допомогу у розмірі 14556,30 грн.

Також, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України суд першої інстанції правомірно зобов`язав Міністерство оборони України прийняти нове рішення в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок отриманої травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, обрахованої виходячи з розміру грошового забезпечення визначеного на дату встановлення інвалідності - 03.04.2013, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.