Справа № ЗП/260/4/19
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

15 квітня 2019 рокум. Ужгород№ ЗП/260/4/19

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гаврилко С.Є. розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, що подана до пред'явлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2019 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) в особі ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), із заявою про забезпечення адміністративного позову, яка подана до пред'явлення позову, в якій просив: "1. Невідкладно розглянути дану заяву про забезпечення позову, а саме не пізніше двох (2) днів з дня її надходження до Закарпатського окружного адміністративного суду; 2. Задовольнити дану заяву про забезпечення позову; 3. Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - Постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №07-02-213/ЗК-192-224 від 28.12.2017 року (виконавче провадження від 15.02.2018 р. за № 55776723) на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 - до набрання законної сили рішенням у справі".

Заява мотивована тим, що державним виконавцем Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 15 лютого 2018 року було відкрито виконавче провадження № 55776723 про стягнення штрафу з виконання постанови Управління Держпраці у Закарпатській області за № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 96000 гривень. Представник вказує, що заявник має намір звернутись до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом про оскарження та скасування спірної постанови Управління Держпраці у Закарпатській області № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року, а при зверненні її до виконання може виникнути ситуація при якій істотно ускладниться чи унеможливиться виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваної постанови буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду адміністративної справи, тому у разі встановлення протиправності постанови Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року і задоволення позовних вимог про її скасування, заявнику доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке буде звернено стягнення у разі примусового виконання цієї постанови. Таким чином, просив суд зупинити дію (виконання) вказаної постанови до набрання законної сили судовим рішенням у справі (а.с.а.с. 3-5).

Відповідно до статті 154 частини 1 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами статті 154 частин 2, 3 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження за відсутності учасників справи.

У зв'язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши необхідні для розгляду заяви, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що така не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 150 частини 1 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із статтею 150 КАС України, її частиною 2, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов'язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 15 лютого 2018 року було відкрито виконавче провадження № 55776723 про стягнення штрафу з виконання постанови Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 96000 гривень (а.с.а.с. 9,10).

Відповідно до статті 8 частини 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII (далі по тексту - Закон України № 1404-VIII), реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Як вбачається з відомостей, які містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, постановою головного державного виконавця Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 28 лютого 2019 року у виконавчому провадженні № 55776723 було повернуто виконавчий документ - постанову Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 96 000 гривень стягувану, у зв'язку з неможливістю встановити особу боржника, місце проживання, перебування боржника, майна яке зареєстроване за боржником на праві власності (а.с.а.с. 18, 19).

Відповідно до статті 37 частини 1 пункту 5 Закону України № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Відповідно до статті 37 частини 5 Закону України № 1404-VIII, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Крім того, за змістом положень пункту 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, вбачається, що стягненню штрафних санкцій передує ряд процедурних дій, як подача до суду відповідного позову та/або звернення до виконавчої служби для стягнення штрафних санкцій у примусовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий документ постанову Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року, постановою державного виконавця від 28 лютого 2019 року було повернуто, а відтак виконавче провадження № 55776723 є завершеним починаючи з 28 лютого 2019 року.

Разом з тим, заявником до матеріалів справи було додано акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21 березня 2019 року, відповідно до якого на автодорозі Київ-Чоп після спрацювання системи "Рубіж" у відповідності до статей 36, 40 Закону України № 1404-VIII було затримано транспортний засіб марки Шкода Фабія номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1.

Однак, вказаний акт не свідчить, що саме в рамках виконавчого провадженням № 55776723 з виконання постанови Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 96000 гривень 21 березня 2019 року було здійснено затримання транспортного засобу належного заявнику.

Окрім того, суд не може брати до уваги, вказаний акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки такий було складено 21 березня 2019 року, тобто після прийняття головним державним виконавцем Берегівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області постанови від 28 лютого 2019 року про повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні № 55776723.

Аналізуючи спосіб, у який заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову - "шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 - до набрання законної сили рішенням у справі", суд констатує, що для того щоб зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року, необхідно наявність, як мінімум, тривання процедури стягнення, яку просить заявник просить зупинити, у даному випадку, необхідним є тривання процедури примусового виконання постанови Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року. Однак наявність такої процедури судом не встановлено, більше того, судом встановлено, що така процедура - припинена постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 лютого 2019 року.

Разом з тим, заявником не надано доказів повторного звернення Управлінням Держпраці у Закарпатській області до суду або органу державної виконавчої служби з метою примусового стягнення штрафних санкцій з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, накладених постановою Управління Держпраці у Закарпатській області № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову завдасть значної шкоди заявнику або в подальшому унеможливить захист його інтересів.

В матеріалах справі відсутні докази на підтвердження доводів та обставин вказаних в заяві про забезпечення позову. Жодного доказу на підтвердження наявності виконавчого провадження з виконання постанови Управління Держпраці у Закарпатській області № 07-02-213/ЗК-192-224 від 28 грудня 2017 року, заявником до суду не надано.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суддя надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, суд зауважує, що право повторного пред'явлення Управлінням Держпраці у Закарпатській області вказаної постанови до виконавчого органу для примусового виконання не може слугувати підставою для зупинення дії такої, а відтак питання щодо забезпечення позову з наведених підстав позивача є не обґрунтованим.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 частиною 2 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На переконання суду, намір подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправними певних дій та скасування рішення не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи рішень суб'єкта владних повноважень.

Згідно з статті 154 частини 5 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши зазначені норми, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання про забезпечення позову, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, заявником не надано жодних доказів в обґрунтування даного клопотання та достатніх доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, судом не вбачається можливість для використання законодавчо наданого йому права щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Суддя С.Є. Гаврилко