Справа № 340/31/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 340/31/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 340/31/19 (суддя І інстанції - Брегей Р.І.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року провадження у справі № 340/31/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії закрито на підставі п. 1 ч. 1 статті 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області;

- зобов'язати відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. (а.с. 4-13)

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 4 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження (без виклику сторін) та надано п'ятнадцятиденний строк відповідачу для подання відзиву на позов, який обчислюється з дня отримання копії даної ухвали, та п'ятиденний строк позивачу для подання відповіді на відзив, з дня отримання відзиву на позов. (а.с. 2-3)

22.01.2019 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доданими до нього матеріалами, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити. (а.с. 18-25)

6 лютого 2019 року Кіровоградський окружний адміністративний суд, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що бажана позивачем земельна ділянка перебуває у користуванні іншої фізичної особи. Отже, у даному випадку існує спір про право користування земельною ділянкою між фізичними особами, який не є публічно-правовим.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у цьому Кодексі термін «суб'єкт владних повноважень» вживається в такому значенні: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Тобто при розгляді конкретного спору суду необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмови відповідача в наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов'язання відповідача надати такий дозвіл.

Отже, саме позивач вступив у правові відносини з відповідачем як суб'єктом владних повноважень, а тому оскарження дій, рішень чи бездіяльності останнього повинно розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки суду здійснені з урахуванням застосування норм права Верховним Судом у постанові від 4 вересня 2018 року ( справа № 823/2042/16).

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що існує спір про право користування земельною ділянкою між позивачем та ОСОБА_4

Так, суть спірних правовідносин у цій справі полягає в оспорюванні правомірності відмови відповідача в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Позивач просить суд першої інстанції визнати протиправним рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, та зобов'язати відповідача вчинити владні управлінські дії.

Спору щодо речового права позивача чи інших осіб на вказану земельну ділянку немає. Позивач не вимагає визнання за ним речових прав на вказану земельну ділянку, оскільки взагалі сам не має такого права (ані права власності, ані права користування).

Також колегія суддів зазначає, що ОСОБА_4, з яким як вважає суд першої інстанції у позивача наявний спір щодо користування земельною ділянкою, помер 24 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 35)

Померлий не мав державного акту на право власності на земельну ділянку, а право користування такою земельною ділянкою у нього припинилось зі смертю, оскільки грунтувалось на державному акті на право постійного користування земельною ділянкою, яке не входить до складу спадщини.

Зазначені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а відтак передчасність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, що відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 340/31/19 скасувати.

Адміністративну справу № 340/31/19 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко