Справа № 520/2523/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р. № 520/2523/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати дії Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у переводі з пенсії за віком на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» та перерахунку пенсії, що оформлено протоколом №5 від 07.02.2018, неправомірними та зобовязати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Харкові здійснити перевод пенсії ОСОБА_1 на пенсію за Законом України «Про державну службу», її перерахунок з 31.01.2018 і виплату.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є незаконними, оскільки вони порушують право позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 19.03.2019 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача 05.04.2019 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Київському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та їй нараховується та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 10.05.2017.

31.01.2018 позивач звернулась до Управління із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви про перерахунок пенсії позивач додала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби від 30.01.2018 №2611-47/03 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 30.01.2018 №2610-47/03.

Відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії згідно з Законом України «Про державну службу», що оформлено протоколом №5 від 07.02.2018, за тих підстав, що стаж державної служби станом на 01.05.2016 становить 18 років 8 місяців та 23 дні.

Судом, з копії трудової книжки позивача БТ-І №0170868, встановлено, що трудову діяльність позивач почала з 08.09.1976 на Харківській фабриці пластмасової фурнітури.

Роботу на державній службі розпочала з 05.01.1995 у відділі соціального захисту населення Комінтернівського району м. Харкова.

05.01.1995 позивач була прийнята на посаду спеціаліста в Комінтернівський відділ соціального захисту населення м. Харкова та 01.12.1994 прийняла присягу державного службовця, було присвоєно 15-й ранг державного службовця.

01.07.1998 позивачу було присвоєно 14-й ранг державного службовця, 01.07.2000 - присвоєно 13-й ранг.

З 01.04.2000 у зв'язку з реорганізацією, ОСОБА_1 працювала в управлінні праці та соціального захисту населення Комінтенівської районної ради м. Харкова на посаді спеціаліста 1 категорії по призначенню пенсій та допомог.

З 05.09.2000 працювала на посаді головного спеціаліста відділу пенсійного забезпечення за конкурсом.

03.01.2001 позивача призначено на посаду головного спеціаліста того ж відділу.

20.08.2001 позивач прийняла присягу посадових осіб місцевого самоврядування.

01.10.2002 була переведена на посаду головного спеціаліста по призначенню спеціальних виплат та субсидій.

02.06.2003 присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

23.03.2004 звільнена в порядку переведення до управління ПФУ в Ленінському районі м. Харкова.

24.03.2004 ОСОБА_1 призначена на посаду провідного спеціаліста відділу пенсійного забезпечення з кадрового резерву.

04.05.2016 присвоєно 9-й ранг державного службовця.

15.03.2017 була звільнена з займаної посади у зв'язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

14.11.2016 назву управління змінено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №454 від 22.07.2016 на управління Пенсійного фонду України у Холодногірському районі м. Харкова.

28.03.2017 призначено на посаду головного спеціаліста інформаційно-реєстраційного сектору відділу соціальних допомог як переможця конкурсу, збереженості ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Отже, суд зазначає, що стаж державного службовця відраховується з моменту прийняття на посаду та присяги державного службовця, тобто з 05.01.1995, і станом на 01.05.2016 позивач має стаж державної служби більше 20 років.

З протоколу про відмову у перерахунку пенсії згідно з Законом України "Про державну службу" ОСОБА_1 №5 від 07.02.2018 не вбачається, який стаж не було зараховано до стажу державної служби, тож рішення є невмотивованим. Однак, відповідачем незаконно було виключено зі стажу державної служби період роботи у відділі соціального захисту населення Комінтернівського району м. Харкова, в органах місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що в Україні право на вибір пенсії передбачено ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка свідчить, що особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначають один з цих видів пенсій за її вибором. Виплати ж спеціальних видів пенсій (наукових, військових, пенсій чорнобильцям тощо) регулюються окремими спеціальними законами.

За нормами статті 45 цього Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі інформації про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших відомостей, шо знаходяться на час переведення у пенсійній справі, а також додаткових документів, отриманих органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно із нормами ст. 22 Закону №2493 «Про службу в органах місцевого самоврядування», до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. Виходить, що нормативно-правова та законодавча база щодо визначення стажу посадовців органів місцевого самоврядування аналогічна із тією, що стосується держслужбовців.

Виходячи із норм ст. 22 Закону №2493 та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 №283, стаж держслужби набувався на посадах та в державних органах, а також на посадах та в органах, визначених Законом №2493, чи на посадах, віднесених Кабміном до відповідних категорій посад держслужби чи посад в органах місцевого самоврядування.

З 01.05.216 набув чинності новий Закон від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу». При цьому за ст. 46 Закону №889 до стажу держслужби, як і раніше, продовжує зараховуватись час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493. Дія Порядку №283 скасована. Натомість з 01.05.2016 для держслужбовців слід застосовувати Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою КМУ від 25.03.2016 №229. Через те що окремим рішенням Кабміну не унормовано питання про обчислення стажу в органах місцевого самоврядування, цим Порядком користуються зараз при обчисленні стажу посадовців органів місцевого самоврядування. Важливим є те, що згідно із п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 та п. 6 Порядку №229 стаж держслужби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом має обчислюватись у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Це означає, що до 01.05.2016 (тобто до набуття чинності Законом №889) при обчисленні стажу державної служби в тому числі і в органах місцевого самоврядування слід застосовувати норми Порядку №283.

Отже до стажу держслужби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493. Крім того, у п. 8 Порядку №229 зазначено: стаж держслужби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889 обчислюється відповідно до п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється чинність цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, та додатком до нього.

Обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Згідно з пунктом 4 Порядку документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до зазначеного Порядку до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, та на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Водночас інститут державної служби був заснований 01.01.1994 з набранням чинності Законом України "Про державну службу", відповідно із зазначеної дати посади державних службовців віднесені до відповідних категорій.

Статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посада спеціаліста виконавчих органів районної ради віднесена до сьомої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно ст. 25 Закону України «Про державну службу» визначено сім категорій посад державних службовців, залежно від яких встановлено ранги державних службовців. Якщо цією статтею не визначено певний державний орган, посади в якому віднесено до відповідних категорій посад державної служби, при визначенні права особи на пенсію державного службовця слід керуватись нормативно-правовими актами (постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України), якими в подальшому було віднесено такий орган та посади до посад державної служби.

При визначенні права особи на призначення пенсії згідно із Законом про держслужбу слід за записами трудової книжки (в деяких випадках з додаванням інших документів) проаналізувати відповідність посади, яку вона обіймає, посадам, визначеним у ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актах Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». За п. 7 цього порядку скарги, пов'язані з обчисленням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно із законодавством.

Отже, враховуючи викладене, період роботи з 04.07.2001 по 05.09.2003 зараховується до стажу державної служби (служби в органах місцевого самоврядування).

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ (у редакції, що діяв на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого рішення від 11.10.2005 №8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання ) констатував: «Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні «показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, зазначено, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи з викладеного, право на перехід з пенсії за віком на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» та перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобовязань.

Вказані зміни законодавства поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку, а тому до спірних правовідносин не застосовуються. Тобто не містять заборони на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Згідно зі ст. 45 Закону Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу. Перерахунок призначеної пенсії у разі переходу з одного виду на інший, провадиться з дня подання заяви про це.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до пенсійного органу з заявою про переведення на інший вид пенсії та перерахунок пенсії - 31.01.2018, пенсія позивача, підлягає перерахунку та виплаті з 31.01.2018.

Отже зміни у законодавстві стосовно визначення загального страхового стажу державного службовця є фактичним скасуванням права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії ст. 22 Конституції України.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання дане рішення суду в частині виплати пенсії позивачу у межах суми за один місяць.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61052, РНОКПП НОМЕР_1) до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у переводі з пенсії за віком на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» та перерахунку пенсії, що оформлено протоколом №5 від 07.02.2018, неправомірними.

Зобовязати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Харкові здійснити перевод пенсії ОСОБА_1 на пенсію за Законом України «Про державну службу», її перерахунок з 31.01.2018 і виплату.

Звернути до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) сплачену суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 49 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов