Справа № 280/4337/18
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року 10:10Справа № 280/4337/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників:

позивача Грамчук М.О., Харченко Р.В.,

відповідача Григорєва Є.В., Лазарук В.В.,

розглянув в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» (вул. Макаренка, 13, м. Запоріжжя, 69032) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № (форма «Р») від 18.09.2018, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним зобов'язанням у розмірі 969794,00 грн. та штрафними санкціями 242448,58 грн., а всього на суму 1212242,58 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № (форма «Р») від 18.09.2018, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 38758,00 грн. та штрафними санкціями 9689,50 грн., а всього на суму 48447,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № (форма «В4») від 18.09.2018, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду у розмірі 18685,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № (форма «П»), яким визначено суму завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 117626,00 грн.

Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що посадовими особами відповідача була проведена планова виїзна документальна перевірка позивача за період з 01.01.2015 по 31.08.2018, а також з питань достовірності, своєчасності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2014 по 31.03.2018. За результатами перевірки складено Акт № 512/08-01-14-01/192264196 від 29.08.2018.

На підставі Акту перевірки № 512/08-01-14-01/192264196 від 29.08.2018, ГУ ДФС у Запорізькій області 18 вересня 2018 року винесені спірні податкові повідомлення-рішення. З висновками Акт перевірки та спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, вважає, що господарські операції, що в подальшому надали право ПП «НПКО «ТАТА» сформували витрати та податковий кредит, були фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та в подальшому спричинили реальні зміни майнового стану позивача. Водночас з відображенням операції в бухгалтерському обліку ПП «НПКО «ТАТА» сплачувало своїм контрагентам гроші та отримувало передбачені договорами товари, а в подальшому відображало суми податкових зобов'язань та податкового кредиту дотримуючись норм податкового законодавства. Наявність кримінальних проваджень, у яких фігурують деякі контрагенти ПП «НПКО «ТАТА» (без визначеного процесуального статусу посадових осіб підприємства) не свідчить про реальні ознаки фіктивності контрагента. Оскільки преюдиціальне значення для встановлення податкового порушення є лише процесуальні рішення у формі обвинувального вироку винесеного щодо посадових осіб. Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 16.10.2018 у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 06.11.2018.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив (вх.№35429 від 05.11.2018) в якому зазначив, що перевіркою позивача встановлено заниження позивачем податку на прибуток по операціях з ТОВ «ВКФ Південно-Східний Проект», заниження податку на додану вартість по операціях з ТОВ «ТК Гама», ТОВ «Авернт», ТОВ «Відекс Груп», ТОВ «Білд Пром Груп», ТОВ «Аркана Голд», ТОВ «Бізнес-Павер груп», ТОВ «Праймбуд Компані», ТОВ «МС Трейд» та ТОВ «Промислова компанія «МС-Трейд». Операції позивача із зазначеними контрагентами мають, на думку відповідача, нереальний характер. Наявність у ПП «НПКО «ТАТА» документів щодо підтвердження операцій з цими контрагентами є обов'язковою обставиною для визначення правильності визначення податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, але не є вичерпною. Кошти, отримані ТОВ «ВКФ Південно-Східний Проект» від позивача відповідач кваліфікує як фінансову допомогу. Право на податковий кредит у ПП «НПКО «ТАТА» не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права - виникнення об'єкту оподаткування, що передбачено вимогами Податкового кодексу України, а також відсутність події, що відбулася раніше у розумінні п. 198.2 ст. 198 ПК України. У зв'язку з нереальністю операції та у зв'язку з відсутністю факту реального придбання товарів та отримання послуг від контрагентів відповідно відсутня і підстава для формування в обліку платника показників з податкового кредиту згідно з податковими накладними такого контрагента та як наслідок порушення п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України. Таким чином, на думку відповідача, ПП «НПКО «ТАТА» порушено вимоги Податкового кодексу України, що призвело до: заниження податку на прибуток та податку на додану вартість. Вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

06.11.2018 від позивача надійшло клопотання (вх.№35609) про долучення до матеріалів справи науково-правового висновку, огляду судової практики та фінансово-господарських документів.

Протокольною ухвалою суду від 06.11.2018 в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 15.11.2018.

14.11.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№36777) в якій зазначено, що обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі. Разом з тим, у вказаному вироку (на який посилався відповідач в Акті перевірки та відзиву) відсутнє посилання на нереальність вищевказаних господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій. Проте, перевіркою не надана оцінка первинним документам, складеним за результатами спірних господарських операцій, первинні документи відповідачем взагалі досліджені не були. Таким чином, протокол допиту свідка за наведених обставин справи не може бути належним доказом неправомірності формування позивачем податкового кредиту. Зазначає, що податковим органом, у відзиві на позовну заяву, не вжито ніяких заходів з метою доведення складу податкового правопорушення, крім дублювання податкової інформації, викладеної в акті перевірки, не надано суду інших доказів на підтвердження складу податкового правопорушення. Вважає, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Також зазначає, що товарно - транспортна накладна безумовно є первинним документом, однак одним з багатьох що можуть підтвердити оприбуткування та рух товару. У більшості випадків ТТН має вагоме знання саме для підтвердження здійснення перевезення та надання експедиторських послуг. Однак, ТТН не можна розглядати як єдиний документ, що може свідчити про поставку товару. Натомість, чинне законодавство України, передбачає інші форми документів для підтвердження оприбуткування та надходження товару, зокрема видаткові накладні, довіреності на уповноважених осіб, і т.п. Отже, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість. Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю. На підставі викладеного у відповіді, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.11.2018 підготовче засідання відкладалось до 10.12.2018.

06.12.2018 від відповідача надійшли письмові пояснення (вх.№39969) в яких зазначено, що товарно-транспортні накладні повинні бути в наявності як у покупця так і у продавця, безвідносно до умов договору поставки про зобов'язану сторону щодо доставки товару. При цьому, однак, такі товарно-транспортні накладні повинні містити всю інформацію, яка б давала можливість здійснити облік транспорту, який здійснював перевезення, водія, який керував, транспортом, товару, який перевозився, його якісних та кількісних характеристик (маса, кількість, найменування тощо). Позивачем у відповіді на відзив було зазначено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру речових прав не рухоме майно вулиця Ялинкова у місті Дніпро все ж таки є. Натомість, позивачем не надано а ні до суду, а ні відповідачу інформаційну довідку з Єдиного державного реєстру речових прав не рухоме майно (документальне підтвердження), яка б це підтвердила. Вважає, що оприбуткування ТМЦ від ТОВ «ТК ГАМА», ТОВ «АВЕРНТ» (змінено назву ТОВ «ТАМСЕН»), ТОВ «ВІДЕКС ГРУП», ТОВ «БІЛД ПРОМ ГРУП», ТОВ «АРКАНА ГОЛД», ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП», ТОВ «ПРАЙМБУД КОМПАНІ», ТОВ «МС ТРЕЙД», ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «МС ТРЕЙД», ТОВ «ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ» в бухгалтерському обліку ПП «НПКО «ТАТА» не відбувалось. Що стосується висновку експерта, то відповідач вважає, що висновок не є інформативним для справи, тому що вся інформація стосовно фактичних обставин справи, їх документального і нормативного обґрунтування в повному обсязі міститься в матеріалах справи, які надані сторонами. Зазначає, що висновок експерта №116 від 05.11.2018 є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом у справі. Посилається також на те, що сам факт наявності у позивача податкових, чи-то видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (послуг), виписаних від імені постачальника. не є безшовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

10.12.2018 від позивача надійшло клопотання (вх.№40382) про стягнення з відповідача судових витрат, які позивач здійснив та очікує здійснити, в зв'язку з розглядом справ.

У підготовчому засіданні представником відповідача було заявлене клопотання про продовження строку підготовчого провадження, обґрунтоване необхідністю надання додаткових доказів в обґрунтування позиції відповідача та з метою визначення позиції відповідача з приводу клопотання представників позивача про стягнення судових витрат.

Ухвалою суду від 10.12.2018 продовжено строк підготовчого засідання до 16.01.2019, підготовче засідання відкладено до 28.12.2018.

28.12.2018 від відповідача надійшов речовий доказ (СД-диск).

28.12.2018 від позивача надійшли заперечення на письмові заперечення представника ГУ ДФС (вх.№42962).

Ухвалою суду від 28.12.2018 підготовче засідання відкладалось до 14.01.2019.

Протокольною ухвалою суду від 14.01.2019 закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 04.02.2019.

30.01.2019 від позивача надійшли заперечення щодо долучення до матеріалів справи витягів з ЄРПН (вх.№3949).

30.01.2019 від позивача надійшло клопотання (вх.№3951) щодо вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 04.02.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 11.02.2019.

11.02.2019 від позивача надійшли пояснення щодо відсутності у місті Дніпро адреси вулиці Ялинкової, 114а (пункт навантаження зазначений у ТТН) (вх.№5606).

11.02.2019 від відповідача надійшли пояснення (вх.№5607) щодо стягнення з відповідача судових витрат. У вказаних поясненнях відповідач заперечує щодо розміру судових витрат. Вважає, що позивач свідомо зависив їх розмір в зв'язку з чим клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Також в судовому засіданні 11.02.2019 в якості свідків були допитані: ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ОСОБА_6 пояснила, що працює у позивача на посаді завідувача складу. Вона безпосередньо приймає товар від постачальників та здійснює видачу товарів для передачі покупцям.

ОСОБА_7 пояснив, що працює у позивача на посаді начальника відділу маркетингу. Він та підпорядковані йому працівники позивача здійснюють пошук постачальників та покупців, відстежують виконання зобов'язань постачальниками та покупцями. Безпосередньо він приймав участь у отриманні товарів від ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД», ТОВ «ПРАЙМБУД КОМПАНІ», ТОВ «МС ТРЕЙД». Із ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» позивач тривалий час співпрацює.

Протокольною ухвалою суду від 11.02.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.02.2019.

13.02.2019, у судовому засіданні, представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі. До закінчення дебатів представники позивача зробили заяву щодо надання доказів здійснених судових витрат після проголошення рішення у справі та, відповідно, про вирішення питання про судові витрати додатковим судовим рішенням.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили також в повному обсязі.

У судовому засіданні 13 лютого 2019 року, на підставі ст.250 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі наказу Головно управління ДФС у Запорізькій області від 23.06.2018 № 2027 (а.с. 69 т. 9) та наказу від 07.08.2018 №2678 (а.с. 70 т. 9) була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача за період з 01.01.2015 по 31.08.2018, а також з питань достовірності, своєчасності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2014 по 31.03.2018.

За результатами перевірки складено Акт № 512/08-01-14-01/192264196 від 29.08.2018 (а.с. 79-212 т. 9).

В розділі 4 Акту документальної планової виїзної перевірки №512/08-01-14-01/192264196 від 29.08.2018 (а.с. 171-172 т. 9) зазначено про встановлення перевіркою наступних порушень:

- п.44.1, п.44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства на загальну суму 38758 грн., у тому числі за 2017 рік в сумі 38758 грн., та завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток в сумі 117626 грн. за 2015 рік, завищено задекларовані показники по рядку 02 «Усього різниці на які зменшується фінансовий результат» на загальну суму 215324 грн., в тому числі по періодам: за 1 квартал 2016 року на суму 117626 грн., півріччя 2016 року 117626 грн., за 3 квартали 2016 року 117626 грн., за 2016 рік на суму 117626 грн., за 1 квартал 2017 року на суму 215324 грн., півріччя 2017 року 215324 грн., 3 квартали 2017 року 215324 грн., 2017 рік на суму 215324 грн.

- п.187.1 ст.187, п. 198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого завищено податкові зобов'язання з ПДВ, задекларовані на адресу ТОВ «ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» () на загальну суму 41750,82 грн., в тому числі по періодам: березень 2015 року на суму ПДВ 380,00 грн., листопад 2015 року на суму ПДВ 21129,60 грн., червень 2015 року суму ПДВ 180,00 грн., грудень 2015 року суму ПДВ 3811,00 грн., лютий 2016 року суму ПДВ 16250,22 грн., та занижено суму податкових зобов'язань з ПДВ, самостійно нарахованих на виконання вимог п. 198.5 ст. 198 ПК України на загальну суму 41750,82 грн., в тому числі по періодам: березень 2015 року на суму ПДВ 380,00 грн., листопад 2015 року на суму ПДВ 21129,60 грн., червень 2015 року суму ПДВ 180,00 грн., грудень 2015 року суму ПДВ 3811,00 грн., лютий 2016 року суму ПДВ 16250,22 грн.

- вимог п.187.1 ст. 187, п. 198.1 , п.198.2, п. 192.3, п.198.5, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п. 201.4, п.201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до: заниження податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню за підсумками поточного (звітного) податкового періоду (р.25.1 форма декларації за 2015 рік та р.18 форма декларації за 2016-2018 роки) на загальну суму 980845 грн., в тому числі по періодам: лютий 2015 року на суму ПДВ 1550 грн., травень 2015 року на суму ПДВ 9500 грн., вересень 2015 року на суму ПДВ 144 грн., грудень 2015 року на суму ПДВ 230302 грн., лютий 2016 року на суму ПДВ 51021 грн., березень 2016 року на суму ПДВ 310596 грн., квітень 2016 року на суму ПДВ 36807 грн., травень 2016 року на суму ПДВ 18685 грн., червень 2016 року на суму ПДВ 102672 грн., липень 2016 року на суму ПДВ 76322 грн., серпень 2016 року на суму ПДВ 317 грн., вересень 2016 року на суму ПДВ 7708 грн., лютий 2017 року на суму ПДВ 135221 грн., та встановлено завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.24 форма декларації за 2015 рік та р. 21 форма декларації за 2016-2018 роки), по періодам: червень 2015 року на суму ПДВ 1583 грн., липень 2015 року на суму ПДВ 11622 грн., серпень 2015 року на суму ПДВ 14789 грн., вересень 2015 року на суму ПДВ 17425 грн., жовтень 2015 року на суму ПДВ 19535 грн., листопад 2015 року на суму ПДВ 23949 грн., грудень 2015 року на суму ПДВ 92455 грн., січень 2016 року на суму ПДВ 95538 грн., лютий 2016 року на суму ПДВ 60732 грн., березень 2016 року на суму ПДВ 50723 грн., квітень 2016 року на суму ПДВ 18685 грн.

- пп. 14.1.180 ст. 14, п. 51.1 ст. 51, п. 176.2 «б» ст. 176 ПК України щодо своєчасності та повноти нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів, що виплачуються на користь платника податку та оподаткування до або під час такої виплати за її рахунок ПК України, п. 1.2, п. 3.2, п. 3.3, п. 3.4, п. 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ)»;

пп. 168.1.2. п.168.1 ст. 168 ПК України, а саме: несвоєчасно перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб під час виплати оподатковуваного доходу у вигляді заробітної плати, винагород за цивільно-правовими договорами за виконанням робіт (наданням послуг) у сумі 5517,23 грн., в тому числі: 2016 рік - 195,65 грн., 2017 рік - 5321,58 грн.

На підставі Акту № 512/08-01-14-01/192264196 від 29.08.2018, ГУ ДФС у Запорізькій області 18 вересня 2018 року прийняло наступні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 (форма «Р»), яким підприємству збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість, за основним зобов'язанням у розмірі 969794,00 грн. та штрафними санкціями 242448,58 грн., а всього на суму 1212242 грн. 58 коп. (а.с. 71 т. 9);

- № НОМЕР_2 (форма «Р»), яким підприємству збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток, за основним платежем у розмірі 38758,00 грн. та штрафними санкціями 9689,50 грн., а всього на суму 48447 грн. 50 коп. (а.с. 77 т. 9);

- № НОМЕР_3 (форма «В4»), яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду у розмірі 18685,00 грн. за квітень 2016 року (а.с. 73 т. 9);

- № НОМЕР_4 (форма «П»), яким визначено суму завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 117626,00 грн. (а.с. 75 т. 9).

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Порушення щодо яких прийняті податкові повідомлення-рішення № та № з податку на прибуток викладене на аркушах 4-10 Акту перевірки (а.с. 82-87 т. 9).

Порушення щодо яких прийняті податкові повідомлення-рішення з податку на додану вартість № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 викладені на аркушах 11-74 Акту перевірки (а.с. 89-153 т. 9).

В обґрунтування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач послався на наступні норми Податкового кодексу України:

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно із пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 198.1-198.3 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв'язку, експрес-перевізником.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

Згідно із п. 201.4 ст. 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;

покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:

здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника);

виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо податку на прибуток відповідач встановив за наслідками дослідження операцій позивача з ТОВ «ВКФ Південно-Східний проект» в 2015-2016 роках.

Порушення позивачем вимог податкового законодавства з податку на додану вартість відповідач встановив за наслідками дослідження операцій позивача з ТОВ «ВКФ Південно-Східний проект ЛТД» (березень, червень, листопад-грудень 2015 року, лютий 2016 року щодо завищення податкових зобов'язань та липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, лютий, березень, квітень 2016 року щодо податкового кредиту), ТОВ «ТК ГАМА» (червень-липень 2016 року щодо податкового кредиту), ТОВ «Авернт» (змінено назву ТОВ «Тасмен») (лютий 2017 року щодо податкового кредиту), ТОВ «Відекс Груп» (грудень 2015 року щодо податкового кредиту), ТОВ «Білд Пром Груп» (березень 2016 року щодо податкового кредиту), ТОВ «Аркана Голд» (березень 2016 року), ТОВ «Бізнес-Павер Груп» (грудень 2015 року щодо податкового кредиту), ТОВ «Праймбуд Компані» (лютий 2016 року), ТОВ «МС Трейд» (лютий, травень, червень, серпень, вересень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, квітень, червень та серпень 2016 року щодо податкового кредиту) та ТОВ «Промислова компанія «МС Трейд» (липень, вересень 2016 року щодо податкового кредиту).

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» судом встановлено наступне.

На підставі договору поставки № 11022011 від 11.02.2011 ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД" постачав позивачу наступний товар: цеглу вогнетривку та піддони дерев'яні. Вказані обставини підтверджуються видатковими накладними складеними та виписаними постачальником, а саме: ВН №722-02 від 22.07.2015, ВН №723-02 від 23.07.2015, ВН №909-01 від 09.09.2015, ВН №1105-02 від 05.11.2015, ВН №1111-01 від 11.11.2015, ВН №1214-04 від 14.12.2015, ВН №1217 від 17.12.2015, ВН №1224-03 від 24.12.2015, ВН №304-01 від 04.03.2016, ВН №304-02 від 04.03.2016, ВН №311-05 від 14.03.2016, ВН №422-03 від 22.04.2016. Позивачу був поставлений товар на загальну суму 1235424,31 грн., в тому числі ПДВ 207725,05 грн.

Суму ПДВ 36643,07 грн. позивачем включено до складу податкового кредиту та до податкової декларації з ПДВ у відповідних податкових періодах (стор. 28 Акту перевірки, а.с. 106 т. 9).

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки було здійснено оплату на рахунок постачальника від ПП "НПКО "ТАТА", а саме: платіжним дорученням №513 від 21.07.2015, платіжним дорученням №105 від 31.07.2015, платіжним дорученням №27 від 30.09.2015, платіжним дорученням №137 від 22.10.2015, платіжним дорученням №170 від 17.11.2015, платіжним дорученням №6368 від 12.11.2015, платіжним дорученням №234 від 10.12.2015, платіжним дорученням №110 від 14.12.2015, платіжним дорученням №6512 від 18.12.2015, платіжним дорученням №180 від 21.12.2015, платіжним дорученням №229 від 29.02.2016, платіжним дорученням №373 від 12.03.2016, платіжним дорученням №6393 від 19.11.2015, платіжним дорученням №43 від 29.04.2016, платіжним дорученням №7011 від 03.06.2016.

Отримання та оприбуткування вказаного товару було здійснено та відображено в матеріальних звітах та оборотно-сальдових відомостях позивача, зокрема в оборотно-сальдових відомостях по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» починаючи з 2015 року по 1 квартал 2018 року включно.

В наступному товар отриманий від ТОВ «ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД», позивач реалізував іншим контрагентам, зокрема: ТОВ «Українська інноваційна компанія «Запоріжжя», ТОВ «Транссервіс», ТОВ «НВКФ Енергоресурс», ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів», ТОВ «КАРБІ», ТОВ «ЧЕРМЕТ Харків», ТОВ «Мотордеталь-Конотоп», ПАТ «Бетонмаш», що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Факт підтвердження зазначених операцій зареєстрованими податковими накладними з ПДВ відповідачем не заперечується та на стор. 28 Акту перевірки міститься таблиця щодо задекларованого позивачем податкового кредиту та задекларованого ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД" податкового зобов'язання.

В обґрунтування висновку про заниження позивачем податкового зобов'язання з ПДВ по операціях із зазначеним контрагентом відповідач посилається на нереальність цих операцій, посилаючись на не оприбуткування позивачем цих товарів, а також відсутністю товарно-транспортних накладних.

Щодо відсутності товарно-транспортних накладних суд зазначає, що відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Товарно-транспортна накладна є первинним документом, що відображає надану послугу з транспортування товару (експедиторську послугу), але не є єдиним документом, що підтверджує рух товару. Крім того, в даному спорі не йдеться про надання ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» позивачу чи навпаки послуг з перевезення товарів. Тому посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних з приводу поставки позивачу ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» товарів є безпідставним.

З приводу посилання відповідача на не оприбуткування позивачем товарів, отриманих від ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» суд зазначає, що на стор. 12 Акту перевірки (а.с. 90 т. 9) відповідач посилається на надані до перевірки первинні документи та регістри бухгалтерського обліку (журнал-ордер, картка по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями») (абз. 1), журнал - даних рахунку 281 «Товари на складі» за 2015, 2016 роки (абз. 7). При цьому зазначає, позивачем списано протягом перевіряємого періоду номенклатуру товарів, що згідно даних бухгалтерського обліку реалізовано та не перебуває на залишках бух. рах. 281 «Товари на складі».

Зазначеним спростовується посилання відповідача на не оприбуткування позивачем товарів, отриманих від ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД».

Судом встановлено, що позивач реалізував ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» наступну продукцію: бій хромомагнезитової, біг-бег, ЗША 0-2 мм, ЗХП, цеглу ХП -1 №1, цеглу ШКУ 39 № 1, ППЕ-88, піддони дерев'яні, пакетування, порошок шамотний. Вказані операції підтверджуються наступними первинними документами: ВН №901 від 13.03.2015, ВН №2435 від 12.06.2015, ВН №1858 від 11.06.2015, ВН №5517 від 18.11.2015, ВН №5914 від 10.12.2015, ВН №5983 від 15.12.2015, ВН №4488 від 09.12.2015, ВН №323 від 03.02.2016, ВН №294 від 02.02.2016. Відповідними платіжними дорученнями на рахунок позивача замовник (покупець) здійснив оплату. Згідно даних бухгалтерського обліку позивача від цього підприємства отримав в 2015 році 117626,00 грн., в 2016 році - 97689,12 грн. Станом на 31.03.2016 дебіторська та кредиторська заборгованість відсутні.

В обґрунтування своєї позиції щодо отримання позивачем фінансової допомоги за цими операціями від ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» відповідач зазначає, що реалізація позивачем в адресу ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» товарів не відбувалась, а тому грошові кошти отримані позивачем від цього підприємства, на думку відповідача, є фінансовою допомогою. Висновок про не підтвердження факту реалізації товару ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» викладений на стор. 5 Акту перевірки (а.с. 83 т. 9) і цей висновок, відповідач зробив виходячи з того, що ним не встановлена подальша реалізація зазначеного товару зазначеним підприємством. Аналогічна позиція викладена у відзиві відповідача на позов.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження неможливості реалізації позивачем ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» товарів, доказів відсутності у позивача таких товарів. А тому висновок відповідача про відсутність факту реалізації позивачем зазначеного товару на адресу ТОВ "ВКФ ПІВДЕННО-СХІДНИЙ ПРОЕКТ ЛТД» та, відповідно, отримання позивачем грошових коштів від цього підприємства як фінансової допомоги, є очевидно необґрунтованим.

Щодо відносин з ТОВ «ТК ГАМА» судом встановлено наступне.

20 червня 2016 року укладено Договір поставки № 38 між ТОВ "ТК ГАМА" (продавцем) та ПП "НПКО "ТАТА" (покупцем). Сам договір поставки та всі первинні документи, що направлялись в адресу Позивача, було підписано ОСОБА_9.

На виконання умов договору продавцем поставлено такий перелік товарів: прокат арматурний, кутик, лист г/к 10 мм, лист г/к 20 мм, електроди, круги, дрова паливні, мертель, бетон вогнетривкий, плити ПА - ІІІ в, електроди грифовані. Так, ТОВ "ТК ГАМА" складено та направлено наступні видаткові накладні: ВН № Г-0629 -11 від 29.06.2016, ВН № Г-0629 -10 від 29.06.2016, ВН № Г-0630 -11 від 30.06.2016, ВН № Г-0630 -10 від 30.06.2016, ВН № Г -0721-10 від 21.07.2016, ВН № Г -0725-10 від 25.07.2016, ВН № Г -0725-15 від 27.07.2016.

Платіжними дорученнями здійснено оплату за поставлений товар (ПД № 256 від 12.07.2016, ПД № 239 від 26.07.2016, ПД № 89 від 28.07.2016, ПД № 115 від 01.08.2016, ПД № 126 від 02.08.2016, ПД № 161 від 03.08.2018, ПД № 61 від 09.08.2016).

31.10.2016 складено акт зарахування взаємних однорідних вимог між сторонами договору поставки та складено видаткову накладну № 12123 від 31.10.2016.

На виконання вимог, ст. 198, 200 ПК України постачальник, склав та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: ПН №112 від 29.06.2016, ПН №111 від 29.06.2016, ПН №119 від 30.06.2016, ПН №120 від 30.06.2016, ПН №67 від 21.07.2016, ПН №77 від 25.07.2016, ПН №78 від 27.07.2016.

В обґрунтування висновку про заниження позивачем податкових зобов'язань по операціях із ТОВ «ТК ГАМА», відповідач посилається на те, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних жодної реалізованої позивачу групи товарів не було придбано ТОВ «ТК ГАМА», тобто зазначеним підприємством проведено операції з підміни товарної номенклатури.

Крім того, допитом ОСОБА_10 (а.с. 237-240 т. 9), який підписував документи як директор ТОВ «ТК ГАМА», встановлено, що ця особа не здійснювала будь-якої фінансово-господарської діяльності на ТОВ «ТК ГАМА», грошові кошти з банківського рахунку не знімав. Ніяких послуг на адресу інших підприємств не здійснював та товарів не реалізовував та не придбавав. Договірних відносин з іншими підприємствами не мав.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2017 у справі № 335/14/17 відносно ОСОБА_11 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 212 КК України, за створення ряду фіктивних підприємств, в тому числі ТОВ «ТК ГАМА».

З наведеного вбачається, що первинні документи, складені від імені ТОВ «ТК ГАМА» і передані позивачу (зокрема податкові накладні), підписані невстановленою особою, що позбавляє ці документи статусу первинних документів.

Щодо посилання позивача не неналежність та недопустимість зазначених доказів, суд зазначає, що зазначені докази містять інформацію про предмет доказування, доказів отримання цих доказів (податкової інформації) у невстановлений законодавством спосіб матеріали справи не містять, тому цим доказам суд має надати оцінку.

З аналізу наведеної інформації, суд дійшов висновку, що операції позивача із ТОВ «ТК ГАМА» є непідтвердженими первинними документами, а тому податкове повідомлення-рішення відповідача № від 18.09.2018 в частині нарахування грошового зобов'язання з ПДВ на суму 217961,25 грн. (174369 грн. - основне та 43592,25 штрафні санкції) є обґрунтованим та правомірним.

Щодо господарських відносин з ТОВ «АВЕРНТ» зміна назви на ТОВ «ТАМСЕН» судом встановлено наступне.

15 лютого 2017 року між ТОВ «ТАМСЕН» та позивачем укладено договір купівлі-продажу. На виконання умов договору поставлено електроди графітовані, масу мулітову ММК-72, дріб сталеву, бій графіту. На підтвердження цих господарських операцій складено наступні первинні документи: ВН №20 від 20.02.2017; ТТН від 20.02.2017; рахунок на оплату; ВН №23 від 23.02.2017; ТТН від 23.02.2017; ТТН від 25.02.2017; ТТН від 23.02.2017; ТТН від 25.02.2017. ПП "НПКО "ТАТА" частково здійснило оплату товару.

01.09.2017 укладено договір поставки №89 між ПП "НПКО "ТАТА" («Постачальник») та ТОВ «ТАМСЕН» («Покупець»). 24.10.2017 на підставі видаткової накладної №5506 та довіреності здійснено поставку макулатури. 31.10.2017 складено та підписано Акт зарахування однорідних грошових вимог, що виникли на підставі вищеописаних договірних відносин.

ТОВ «ТАМСЕН» складено та направлено на реєстрацію наступні податкові накладні: ПН №21 від 20.02.2017 та ПН №23 від 23.02.2017.

Товар отриманий від ТОВ «ТАМСЕН», ПП "НПКО "ТАТА" реалізувало в подальшому наступним контрагентам: ТОВ «Апосталівагромаш», ТОВ «ВІАЛ -ПЛЮС», ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», ТОВ « ТПК «Херсонський ливарний завод», LL - resources GmbH, grieskai 94/4og, 8020, Graz, Austria (зовнішньо - економічна діяльність з нерезидентом), що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

На сторінці 16 Акту перевірки контролюючий орган звертає увагу на ту обставину, що контрагент позивача не є платником податку на додану вартість з 27.04.2018, хоча господарські взаємовідносин з цим суб'єктом позивач мав протягом 2017 року і всі складені ТОВ «ТАМСЕН» податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність викривлень між податковим кредитом у позивача з податковими зобов'язаннями ТОВ «ТАМСЕН» підтверджено відповідачем в Акті перевірки (в таблиці).

На сторінці 17 Акту (другий абзац знизу сторінки) посадова особа фіскального органу вказує на відсутність бухгалтерських проводок, які підтверджують оприбуткування ТМЦ. Однак, аналіз господарської операції фахівцем ДФС зроблено на підставі даних бухгалтерського обліку, що не відповідає викладеній в Акті інформації про непроведення позивачем даної бухгалтерської проводки.

Щодо твердження відповідача про непридбання ТОВ «ТАМСЕН» товарів, які поставлені позивачу, суд зазначає, що платник податків не зобов'язаний перевіряти джерело походження товару у свого контрагента та здійснювати аналіз придбаного контрагентом товару (по ланцюгу постачання).

Щодо наявності досудового розслідування №0000055 від 13.07.2017, що перебуває в проваджені СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Станом на дату судового розгляду відсутні остаточні рішення суду в даній кримінальній справі, тобто вирок відносно посадових осіб контрагента, наявність лише самого кримінального провадження не свідчить про незаконну господарську діяльність чи фіктивність суб'єкта, а відтак про нереальність господарської операції.

Щодо господарських відносин з ТОВ «ВІДЕКС ГРУП» судом встановлено наступне.

Позивач з ТОВ "ВІДЕКС ГРУП" здійснював господарські операції протягом грудня 2015 року. Контролюючий орган в своєму Акту планової податкової перевірки вказує про анулювання у контрагента статусу платника податку на додану вартість з 13.09.2017. Однак, необхідно надати належну оцінку тій обставині, що протягом роботи з ПП "НПКО "ТАТА" контрагент належним чином подавав звітність до фіскального органу та здійснював реєстрацію податкових накладних без жодних організаційних/технічних перешкод та проблем.

12 грудня 2015 року укладено Договір № 12/15 купівлі - продажу з постачальником ТОВ "ВІДЕКС ГРУП" . Так протягом грудня 2015 року здійснено поставку товару, а саме: мертель, бій графіту, крупка графітована, мертель МШ, графіт ГЛ, графіт ГЛС, маса електродна, порошок ППЕ, арматура ф 12мм, арматура ф 10мм.

Поставка вказаної продукції підтверджується наступними первинними документами: ВН №1228/13 від 28.12.2015, ТТН №Р1228-13 від 28.12.2015, ТТН №Р1228-13 від 28.12.2015, ТТН № Р1228-14 від 28.12.2015, ВН №1228/14 від 28.12.2015, ТТН №Р1228/14 від 28.12.2015, ВН №1228/15 від 28.12.2015, ТТН №Р1228/15 від 28.12.2015, ВН №1229/03 від 29.12.2015, ТТН №Р1229/03 від 29.12.2015, ВН №1229/02 від 29.12.2015, ТТН №Р1229/02 від 29.12.2015. Відповідними платіжними дорученнями № 92, № 100, № 137, № 1, № 150 в січня 2016 року позивач здійснив оплату товару.

01.09.2017 укладено договір поставки №46 між ПП "НПКО "ТАТА" («Постачальник») та ТОВ "ВІДЕКС ГРУП" («Покупець»). 29.12.2017 на підставі видаткової накладної №5507 здійснено поставку макулатури. 30.12.2017 складено та підписано Акт зарахування однорідних грошових вимог, що виникли на підставі вищеописаних договірних відносин.

ТОВ "ВІДЕКС ГРУП" в грудні 2015 року складено в адресу позивача та направлено для реєстрації наступні податкові накладні: ПН №226 від 28.12.2015, ПН №227 від 28.12.2015, ПН №228 від 29.12.2015, ПН №229 від 29.12.2015, ПН №230 від 28.12.2015.

Відсутність викривлень між податковим кредитом у позивача з податковими зобов'язаннями ТОВ «Відекс Груп» підтверджено органом ДФС в Акті перевірки (в таблиці).

Отриманий від ТОВ "ВІДЕКС ГРУП" товар, позивач реалізував своїм контрагентам, зокрема: ПрАТ «Полтавський ливарно-механічний завод», ТОВ «Європа експорт плюс», ТОВ «Мелітопольський завод автотракторних запчастин», ТОВ «Костянтинівський завод несформованих вогнетривів», ТОВ «НВО «Укрпромекологія», ТОВ «ЗапоріжСпецСплав», ТОВ «Південний механо-ливарний завод», ПрАТ «Спецсплав», ТОВ «НВП «Хімпроммет», ТОВ «Мотордеталь-Конотоп», «TORCONST» (Молдова, Кишенів), ДП «Жулянський машинобудівний завод», ТОВ «Транссервіс», ПрАТ «НПО Дніпрогрес», АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» ті іншим суб'єктам господарювання, що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

В Акті перевірки на стор. 18 -19, на стор. 45-47, представниками фіскального органу здійснено опис господарських операції. Загальними тезами вказано про анулювання реєстрації платника ПДВ, відсутність документів у позивача, які б підтверджували оприбуткування товару, відсутність бухгалтерських проводок, відсутність придбання товарів контрагентом реалізованих позивачу та наявність кримінального провадження ГСУ НП України № 000474 від 07.08.2015.

Суд зазначає, що операції з ТОВ "ВІДЕКС ГРУП" проводились в грудні 2015 року, ПП "НПКО "ТАТА" на запит контролюючого органу надало оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 та повідомило про наявність документів власної форми, які дають можливість оприбуткувати товар на підприємстві. Платник податків не зобов'язаний перевіряти джерело походження товару у свого контрагента та здійснювати аналіз придбаного контрагентом товару (по ланцюгу постачання). Щодо здійснення досудового розслідування ГСУ НП України № 000474 від 07.08.2015, суд зазначає про відсутність вироків суду відносно посадових осіб ТОВ "ВІДЕКС ГРУП", незважаючи на проведення досудового розслідування більше ніж 3 роки поспіль.

Щодо господарських відносин з ТОВ «БІЛД ПРОМ ГРУП» судом встановлено наступне.

10 березня 2016 року укладено Договір № 10 поставки продукції між ТОВ "БІЛД ПРОМ ГРУП" («Постачальник») та ПП "НПКО "ТАТА" («Покупець»).

На виконання умов вказаного договору протягом березня 2016 року контрагент здійснив поставку Позивачу наступний перелік товару: цеглу М-75, бікроеласт АКП, колони залізобетонні, цеглу одинарну, мастику бітумну, бетон жорсткий, мертель МШ, масу ММК-72, блоки ФС-4 б/в. Поставка продукції підтверджується первинними документами, а саме: ВН №0314/09 від 14.03.2016, ТТН №Р0314/09 від 14.03.2016, ВН №0314/10 від 14.03.2016, ТТН №Р0314/10 від 14.03.2016, ВН №0315/04 від 15.03.2016, ТТН №Р0315/04 від 15.03.2016, ТТН №Р0315/04 від 16.03.2016, ТТН №Р0315/04 від 17.03.2016, ТТН №Р0315/04 від 18.03.2016, ВН №0316/11 від 16.03.2016, ТТН №Р0316/11 від 16.03.2016.

Платіжним дорученням №226 від 31.03.2016 ПП "НПКО "ТАТА" частково здійснило оплату отриманого від контрагента товару.

02.10.2017 укладено Договір про переведення боргу №85, відповідно до якого позивач (первісний боржник) передає свої зобов'язання щодо оплати товару отриманого від ТОВ "БІЛД ПРОМ ГРУП" новому боржнику ТОВ «МІК» Дар'я». Повідомлення про згоду на переведення боргу від ТОВ "БІЛД ПРОМ ГРУП" (кредитора) долучено до договору.

Під час здійснення господарських операцій ТОВ "БІЛД ПРОМ ГРУП" складено та зареєстровано податкові накладні, що дають змогу стверджувати про наявність однієї зі складових, права Позивача на податковий кредит. Так в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано ПН №96 від 14.03.2016, ПН №97 від 14.03.2016, ПН №108 від 15.03.2016, ПН №109 від 16.03.2016.

Частина отриманого від постачальника товару використана для власної господарської діяльності позивача, а саме для будівництва складу (блоки, колони, цегла, бетон). Використання підтверджується Актами списання: акт списання товарів №32 від 31.03.2016р. на суму - 17500,20 грн; акт списання товарів №32 від 31.03.2016р. на суму - 104000,00грн; акт списання товарів №32 від 31.03.2016р. на суму - 193750,00грн; акт списання товарів №32 від 31.03.2016р. на суму - 138916,00грн.

Позивач реалізував частину отриманого від ТОВ "БІЛД ПРОМ ГРУП" товару наступним контрагентам: ТОВ «Укрсплав», ПрАТ «Північний гірничо - збагачувальний комбінат», ТОВ «Трассервіс», ТОВ «Тріом», ТОВ «Опт Центр», АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», ТОВ «Оптімус Плюс», ТОВ «ФАЄРТОН», ТОВ «МД Промгруп», ДП «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «ПРОГРЕС», що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

В Акті перевірки на стор. 19-21, на стор. 50-52, представниками фіскального органу здійснено опис господарських операції (продубльовано положення договору). Загальними тезами вказано про анулювання реєстрації платника ПДВ у 2017 році, відсутність документів у позивача які б підтверджували оприбуткування товару, відсутність бухгалтерських проводок, відсутність придбання товарів контрагентом реалізованих позивачу та наявність кримінального провадження ГСУ НП України № 000474 від 07.08.2015.

З даного приводу суд зазначає, що операції з ТОВ "БІЛД ПРОМ ГРУП" проводились в березні 2016 року, позивач на запит контролюючого органу надав оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 та повідомив про наявність документів власної форми, які дають можливість оприбуткувати товар на підприємстві. Платник податків не зобов'язаний перевіряти джерело походження товару у свого контрагента та здійснювати аналіз придбаного контрагентом товару (по ланцюгу постачання). Щодо здійснення досудового розслідування ГСУ НП України № 000474 від 07.08.2015, необхідно зазначити про відсутність вироків суду відносно посадових осіб ТОВ "БІЛД ПРОМ ГРУП", незважаючи на проведення досудового розслідування більше ніж 3 роки поспіль. Зазначені обставини, в свою чергу свідчать про недоведеність фіктивної діяльності контрагента позивача та нереальності господарських операцій.

Щодо господарських відносин з ТОВ «АРКАНА ГОЛД» судом встановлено наступне.

20 березня 2016 року між ТОВ "АРКАНА ГОЛД" («Постачальник») та ПП "НПКО "ТАТА" («Покупець») укладено Договір поставки продукції № 27. Зокрема, серед переліку товару було здійснено поставку: бікроеласту, колони залізобетонні, мертель МШ, панелі стінові, цегла, арматура, електроди графітовані, лист, вуглецьмісткий м-л УСМА. Поставка та отримання товару підтверджується: ВН №0322/03 від 22.03.2016, ТТН №Р0322/03 від 22.03.2016, ВН №0322/04 від 22.03.2016, ТТН № Р0322/04 від 22.03.2016, ВН №0323/04 від 23.03.2016, ТТН №Р0323/04 від 23.03.2016, ВН №0323/05 від 23.03.2016, ТТН №Р0323/05 від 23.03.2016, ВН №0330/18 від 30.03.2016, ТТН №Р0330/18 від 30.03.2016. Частково, платіжними дорученнями від 11.04.2016, 14.04.2016, 15.04.2016 здійснено оплату за поставлений товар.

02.10.2017 укладено Договір про переведення боргу № 102/ПД, відповідно до якого позивач (первісний боржник) передає свої зобов'язання щодо оплати товару отриманого від ТОВ "АРКАНА ГОЛД" новому боржнику ТОВ «МПКО Тата». Повідомлення про згоду на переведення боргу від ТОВ "АРКАНА ГОЛД" (кредитора) долучено до договору.

Під час здійснення господарських операцій ТОВ "АРКАНА ГОЛД" складено та зареєстровано податкові накладні, що дають змогу стверджувати про наявність однієї зі складових, права позивача на податковий кредит. Так в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано ПН №135 від 22.03.2016, ПН №136 від 22.03.2016, ПН №141 від 23.03.2016, ПН №142 від 23.03.2016, ПН №210 від 30.03.2016.

Отриманий від ТОВ "АРКАНА ГОЛД" товар, Позивач в подальшому частково використав у своїй господарській діяльності, а саме для будівництва складу, що безпосередньо підтверджується Актом списання товарів №32/1 від 31.03.2016. Більшу частину продукції реалізовано таким контрагентам ПП "НПКО "ТАТА": ПП «Відікаст», ПАТ «ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ», ДП «ЗАВОД ПОРОШКОВОЇ МЕТАЛЕРГІЇ», ТОВ «МД Промгруп», ТОВ «Глорія-Д», ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», ПрАТ «НПО Дніпропрес», ТОВ «Дніпропересс Сталь», фирма «Эльбар-Катовице» Сп.з.о.о. (Польша, г. Катовице, субєкт зовнішньоекономічної діяльності, нерезидент України), що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

В Акті перевірки на стор. 21-23, на стор. 56-57, представниками фіскального органу здійснено опис господарських операції (продубльовано положення договору). Загальними тезами вказано про анулювання реєстрації платника ПДВ у 2017 році, відсутність документів у позивача, які б підтверджували оприбуткування товару, відсутність бухгалтерських проводок, відсутність придбання товарів контрагентом реалізованих позивачу та наявність кримінального провадження ГСУ НП України №000474 від 07.08.2015.

З цього приводу суд зазначає, що операції з ТОВ "АРКАНА ГОЛД" проводились в березні 2016 року, ПП "НПКО "ТАТА" на запит контролюючого органу надало оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 та повідомило про наявність документів власної форми, які дають можливість оприбуткувати товар на підприємстві (матеріальні звіти і т.п.).

Платник податків не зобов'язаний перевіряти джерело походження товару у свого контрагента та здійснювати аналіз придбаного контрагентом товару (по ланцюгу постачання). Щодо здійснення досудового розслідування ГСУ НП України №000474 від 07.08.2015, необхідно зазначити про відсутність вироків суду відносно посадових осіб ТОВ "АРКАНА ГОЛД", незважаючи на проведення досудового розслідування більше ніж 3 роки поспіль. Зазначені обставини, в свою чергу свідчать про недоведеність фіктивної діяльності контрагента позивача та реальність господарських операцій.

Щодо господарських відносин з ТОВ «БІНЕС-ПАВЕР ГРУП» судом встановлено наступне.

12 грудня 2015 року укладено Договір №12/15 поставки продукції між ТОВ "БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП" («Постачальник») та ПП "НПКО "ТАТА" («Покупець»). Контрагент здійснював поставку товару наступної номенклатури: бій вугілля, бій графіту, порошок ППЕ, цегла ША-22, арматура, крупка графітована. Обставини поставки та отримання продукції підтверджуються наступними первинними документами: ВН №1230/35 від 30.12.2015, ТТН №Р1230/35 від 30.12.2015, ВН №1230/36 від 30.12.2015, ТТН №Р1230/36 від 30.12.2015. ТОВ "БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП" також склав і зареєстрував податкові накладні ПН №117 від 30.12.2015, ПН №118 від 30.12.2015.

Частину отриманого від контрагента товару, зокрема арматуру, використано у будівництві складського приміщення позивача, що підтверджується Актом списання №32 від 31.03.2016. В подальшому товар отриманий від ТОВ "БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП", позивач реалізував своїм контрагентам, а саме: ТОВ «НВП «Краматорський завод енергетичного машинобудування», ПАТ «Бетонмаш», ТОВ «Трассервіс», ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», ТзДВ «ГАЛ-КАТ», ПАТ «Бериславський машинобудівний завод», ТОВ «ТПК «Херсонський Ливарний Завод», ПАТ «Енергомашспецсталь», ТОВ «Конотопський ливарно-механічний завод», ТОВ «Союз НВП», LL-resources GmbH, grieskai 94/4og, 8020, Graz, Austria (зовнішньо-економічна діяльність з нерезидентом), що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

ПП "НПКО "ТАТА" протягом грудня 2015 року здійснювало поставку макулатури на адресу ТОВ "БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП". Під час перевірки було надано первинні документи, що підтверджують такі операції, зокрема: ВН №6399 від 07.12.2015, ТТН №Р6399 від 07.12.2015, ВН №6400 від 09.12.2015, ТТН №Р6400 від 09.12.2015, ВН №6401 від 14.12.2015, ТТН №Р6401 від 14.12.2015, ВН №6402 від 21.12.2015, ТТН №Р6402 від 21.12.2015, ВН №6403 від 22.12.2015, ТТН №Р6403 від 22.12.2015.

У зв'язку з наявність однорідних грошових вимог, 31.12.2015 складено та підписано Акт зарахування взаємних грошових однорідних вимог №161 між позивачем та ТОВ "БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП". Враховуючи вказані обставини оплату за отриманий товар позивач не проводив.

В Акті планової виїзної перевірки на стор. 23-24, на стор. 59-61, представниками фіскального органу здійснено опис господарських операції (викладено положення договору). Загальними тезами вказано про анулювання реєстрації платника ПДВ у 2017 році, відсутність документів у позивача, які б підтверджували оприбуткування товару, відсутність бухгалтерських проводок, відсутність придбання товарів контрагентом реалізованих позивачу та наявність кримінального провадження ГСУ НП України №000474 від 07.08.2015.

З даного приводу суд зазначає, що операції з ТОВ "БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП" проводились в грудні 2015 року, і контрагент у вказаний період не мав проблем з подачею звітності та реєстрацією податкових накладних. ПП "НПКО "ТАТА" на запит контролюючого органу надало оборотино-сальдові відомості по рахунку 631 та повідомило про наявність документів власної форми, які дають можливість оприбуткувати товар на підприємстві (матеріальні звіти і т.п.).

Платник податків не зобов'язаний перевіряти джерело походження товару у свого контрагента та здійснювати аналіз придбаного контрагентом товару (по ланцюгу постачання). Щодо здійснення досудового розслідування ГСУ НП України №000474 від 07.08.2015, необхідно зазначити про відсутність вироків суду відносно посадових осіб ТОВ "БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП", незважаючи на проведення досудового розслідування більше ніж 3 роки поспіль. Зазначені обставини, в свою чергу свідчать про недоведеність фіктивної діяльності контрагента позивача та про реальність господарських операцій з позивачем.

Крім того, в обґрунтування своєї позиції щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «БІЛД ПРОМ ГРУП», ТОВ «АРКАНА ГОЛД» та ТОВ «БІЗНЕС-ПАВЕР ГРУП» відповідач посилається на те, що у товарно-транспортних накладних щодо поставки позивачу товарів від цих контрагентів пунктом навантаження зазначено - м. Дніпро, вул. Ялинкова, 114А. Проте, вказує, що такої адреси в м. Дніпро не існує. З цього приводу суд зазначає, що наданими сторонами доказами не усувається розбіжність щодо наявності чи відсутності в м. Дніпро вул. Ялинкова (Ялинова). Разом з тим, певні недоліки у первинних документах, не є свідченням відсутності господарської операції. При цьому суд зазначає, що товарно-транспортна накладна є лише одним з документів, яким оформлюються господарські відносини, і цим документом оформлюються відносини перевезення, а не поставки товарів.

Щодо господарських відносин з ТОВ «ПРАЙМБУД КОМПАНІ» судом встановлено наступне.

ТОВ "ПРАЙМБУД КОМПАНІ" («Постачальник») здійснювало поставку продукції Позивачу, а саме цеглу вогнетривку ШКУ № 39. Протягом лютого 2016 року такий товар поставлено ПП "НПКО "ТАТА". На підтвердження реальності господарської операції до перевірки було надано наступні первинні документи: ВН №РН-0000322 від 25.02.2016, ТТН №35 від 25.02.2016. Платіжними дорученнями №276 від 01.03.2016 та №188 від 24.02.2018 здійснено оплату на рахунок постачальника. Також наявні податкові накладні №321 та №322 від 25.02.2016.

В подальшому отриманий від ТОВ "ПРАЙМБУД КОМПАНІ" товар, ПП "НПКО "ТАТА" поставило Дочірньому підприємству «Завод обважених бурильних та ведучих труб» (місто Суми, Україна), що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

В Акті планової виїзної перевірки на стор. 24-25, на стор. 63, представниками фіскального органу надано характеристику контрагенту. Загальними тезами вказано про анулювання реєстрації платника ПДВ у 2017 році, відсутність документів у позивача, які б підтверджували оприбуткування товару, відсутність бухгалтерських проводок, відсутність придбання товарів контрагентом, реалізованих позивачу, та наявність кримінального провадження СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 0000239 від 15.11.2016.

З даного приводу суд зазначає, що операції з ТОВ "ПРАЙМБУД КОМПАНІ" проводились в лютому 2016 року, і контрагент у вказаний період не мав проблем з подачею звітності та реєстрацією податкових накладних. ПП "НПКО "ТАТА" на запит контролюючого органу надало оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 та повідомило про наявність документів власної форми, які дають можливість оприбуткувати товар на підприємстві (матеріальні звіти і т.п.).

Платник податків не зобов'язаний перевіряти джерело походження товару у свого контрагента та здійснювати аналіз придбаного контрагентом товару (по ланцюгу постачання). Щодо здійснення досудового розслідування СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 0000239 від 15.11.2016, необхідно звернути увагу, що ТОВ "ПРАЙМБУД КОМПАНІ" та його посадові особи не мають визначеного статусу у даній справі. Окрім того, вирок суду, що набрав законної сили також відсутній.

Щодо господарських відносин з ТОВ «МС ТРЕЙД» судом встановлено наступне.

ТОВ «МС ТРЕЙД» здійснював позивачу поставку наступного товару: лігносульфанат порошкоподібний. Господарські відносини з ТОВ «МС ТРЕЙД» тривали протягом 2015-2016 років. Позивач має наступні первинні документи для підтвердження поставки товару: ВН №РН-0000039 від 13.02.2015, ВН № РН-0000134 від 21.05.2015, ВН №РН-0000165 від 11.06.2015, ВН №РН-0000242 від 04.08.2015, ВН № РН-0000134 від 21.05.2015, ТТН №242 від 04.08.2015, ВН №РН-0000242 від 04.08.2015, ВН №РН-0000314 від 01.10.2015, ТТН №314 від 01.10.2015, ВН №РН-0000371 від 12.11.2015, ТТН №371 від 12.11.2015, ВН №РН-0000439 від 25.12.2015, ВН №РН-0000011 від 19.01.2016, ТТН №11 від 19.01.2016, ВН №РН-0000055 від 22.02.2016, ТТН №55 від 22.02.2016, ВН №РН-0000106 від 12.04.2016, ТТН №106 від 12.04.2016, ВН №РН-0000107 від 12.04.2016, ТТН №107 від 12.04.2016, ВН №РН-0000151 від 03.06.2016, ТТН від 03.06.2016, ВН №РН- 000213 від 29.08.2016, ТТН №213 від 29.08.2016. Оплату товару здійснено в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями. ТОВ "МС ТРЕЙД" склало, направило для реєстрації та успішно зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: ПН №3 від 02.06.2016, ПН №10 від 12.04.2016, ПН №8 від 11.04.2016, ПН №29 від 19.02.2016, ПН №12 від 19.01.2016, ПН №36 від 25.12.2015, ПН №19 від 11.11.2015, ПН №35 від 30.09.2015, ПН №4 від 04.08.2015, ПН №18 від 10.06.2015, ПН №20 від 21.05.2015, ПН №24 від 13.02.2015, ПН №23 від 29.08.2016.

В подальшому отриманий товар позивач реалізував іншим контрагентам, зокрема: ТОВ «Бориславський експериментальний ливарно-механічний завод», ПАТ «Верхньодніпровський машинобудівний завод», ТОВ «Торговий дім «БУДКОМ», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «НАФТОМАШ», ТОВ «АЛЕКС-АГРО», ПАТ «Бетонмаш», ТОВ «Стройіндустрія», що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Частина товару від ТОВ "МС ТРЕЙД" використана для власних потреб позивача, а саме для будівництва складу, що підтверджується Актом на списання №93/1 від 30.06.2018.

Уповноважені особи фіскального органу під час здійснення перевірки відобразили свої зауваження до господарських відносин з ТОВ "МС ТРЕЙД" на стор. 25-26 та стор. 70-71. Так, загальними тезами вказано про анулювання реєстрації платника ПДВ у 2018 році, відсутність документів у позивача які б підтверджували оприбуткування товару, відсутність бухгалтерських проводок, відсутність придбання товарів контрагентом реалізованих позивачу, та наявність кримінального провадження у СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ЄРДР № 0000471 від 19.08.2017.

З даного приводу суд зазначає, що господарські взаємовідносини з ТОВ "МС ТРЕЙД" відбувалися протягом 2015-2016 років, і контрагент у вказаний період не мав проблем з подачею звітності та реєстрацією податкових накладних. Позивач на запит контролюючого органу надав оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 та повідомив про наявність документів власної форми, які дають можливість оприбуткувати товар на підприємстві (матеріальні звіти і т.п.).

Платник податків не зобов'язаний перевіряти джерело походження товару у свого контрагента та здійснювати аналіз придбаного контрагентом товару (по ланцюгу постачання). Щодо здійснення досудового розслідування СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ЄРДР №0000471 від 19.08.2017, необхідно звернути увагу, що ТОВ "МС ТРЕЙД" та його посадові особи не мають визначеного статусу у даній справі (не вручена підозра, не передано обвинувальний акт до суду і т.п.). Окрім того, вирок суду відносно посадових осіб, що набрав законної сили також відсутній.

Щодо господарських відносин з ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «МС ТРЕЙД» судом встановлено наступне.

На підставі видаткових накладних та товарно-транспортних накладних ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "МС ТРЕЙД" здійснило поставку лігносульфонату порошкоподібному на адресу позивача. Вказані операції з контрагентом підтверджуються зокрема, наступними документами: ВН №127 від 20.07.2016, ТТН №127 від 20.07.2016, ВН №171 від 12.09.2016, ТТН №Р171 від 12.09.2016, ВН №178 від 19.09.2016, ТТН №178/1 від 19.09.2016, ТТН №178/2 від 19.09.2016. Позив здійснив оплату товару в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №204 від 21.07.2016, №224 від 09.09.2016, №242 від 12.09.2016.

Також, контрагент склав, направив для реєстрації та успішно зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: ПН №11 від 12.09.2016, ПН № 9 від 09.09.2016, ПН №25 від 20.07.2016.

Отриманий від контрагента товар було реалізовано таким суб'єктам господарювання ТОВ «Торговий Дім «Будком» та ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

В Акті планової виїзної перевірки на стор. 26-27, та на стор. 71 , представниками фіскального органу надано характеристику контрагенту. Загальними тезами вказано про відсутність документів у позивача, які б підтверджували оприбуткування товару, відсутність бухгалтерських проводок, відсутність придбання товарів контрагентом реалізованих позивачу, та наявність кримінального провадження у СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ЄРДР № 0000471 від 19.08.2017.

Суд зазначає, що господарські взаємовідносини з ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "МС ТРЕЙД" відбувалися протягом 2016 року. Позивач на запит контролюючого органу надав оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 та повідомив про наявність документів власної форми, які дають можливість оприбуткувати товар на підприємстві (матеріальні звіти і т.п.).

Платник податків не зобов'язаний перевіряти джерело походження товару у свого контрагента та здійснювати аналіз придбаного контрагентом товару (по ланцюгу постачання). Щодо здійснення досудового розслідування СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ЄРДР № 0000471 від 19.08.2017, необхідно звернути увагу, що ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "МС ТРЕЙД" та його посадові особи не мають визначеного статусу у даній справі (не вручена підозра, не передано обвинувальний акт до суду і т.п.). Окрім того, вирок суду відносно посадових осіб, що набрав законної сили також відсутній.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог та протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в наведений вище частині, а тому про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме визнання протиправними та скасування повністю податкових повідомлень-рішень відповідача від 18.09.2018 №, № та №, та в частині - № окрім податкового зобов'язання, нарахованого по взаємовідносинам із ТОВ «ТК ГАМА».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, ч. 7 ст. 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що до закінчення судових дебатів представники позивача заявили про застосування ч. 7 ст. 139 КАС України, тому питання про розподіл судових витрат не вирішувалось.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат, у відповідності до вимог ст. 252 КАС України у справі буде прийняте додаткове рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» (вул. Макаренка, 13, м. Запоріжжя, 69032) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № (форма "Р") від 18.09.2018, в частині збільшення Приватному підприємству "Наукове промислово-комерційне об'єднання "ТАТА" грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним зобов'язанням у розмірі 795425,00 грн. та штрафними санкціями 198856,33 грн., а всього на суму 994281,33 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № (форма «Р») від 18.09.2018, яким Приватному підприємству «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 38758,00 грн. та штрафними санкціями 9689,50 грн., а всього на суму 48447,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № (форма «В4») від 18.09.2018, яким встановлено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду у розмірі 18685,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № (форма «П»), яким визначено суму завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 117626,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву представника Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» про ухвалення судового рішення щодо розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення задовільнити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 25 лютого 2019 року на 14 год. 30 хв. яке відбудеться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 65в, в залі судового засідання №16.

Приватному підприємству "Наукове промислово-комерційне об'єднання "ТАТА" у п'ятиденний строк з дати після ухвалення цього рішення подати докази щодо розміру понесених ним судових витрат.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 15 квітня 2019 року.

Суддя Р.В. Кисіль