Справа № 182/62/17(6-а/0182/25/2018)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 182/62/17(6-а/0182/25/2018)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2018 року ( ОСОБА_1В.) в адміністративній справі №182/62/17(6-а/0182/25/2018) за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про заміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2018 року відмовлено у задоволені заяви Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на ухвалу суду першої інстанції подана апеляційна скарга, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та змінити спосіб і порядок виконання постанови суду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована обставинами, які стали підставою для звернення заявника до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 року по справі № 182/62/17, було зобов'язано Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік, відповідно дост.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.12-15).

08.10.2018 року Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви Департамент зазначав, що постанову суду в частині здійснення перерахунку у розмірі 4450,00 грн. виконано, але зазначені грошові кошти не виплачені через відсутність бюджетних призначень та асигнувань на цю мету, а здійснити виплату нарахованих грошових коштів за рішенням суду можливо лише шляхом списання(стягнення) коштів з рахунків державного органу-боржника.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що, вибір того чи іншого способу захисту обумовлюється, передусім, змістом позовних вимог. Зазначивши в резолютивній частині постанови конкретний спосіб захисту порушеного права суд вирішує по суті питання про задоволення позовних вимог, адже зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів є різними за своїм змістом і наслідками для відповідача. Отже, зобов'язання, покладені на відповідача постановою суду, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача.Обставини, які стали підставою для зміни способу та порядку виконання судового рішення за своєю правовою природою є іншою позовною вимогою про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зміна способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення коштів не узгоджується зі змістом статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки по суті є іншими позовними вимогами, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, у постанові суду першої інстанції не вирішувалось питання про стягнення конкретної суми боргу та не оцінювалось чи є ця сума вірною, позивач у першій інстанції не ставив питання про стягнення конкретних сум.

Зміна способу і порядку виконання судового рішення зазначеного в заяві Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації фактично приводить до зміни резолютивної частини постанови, що є порушенням норми процесуального права.

З огляду на вказане, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні заяви Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2018 року в адміністративній справі №182/62/17(6-а/0182/25/2018) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено 17.04.2019р.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва