Справа № 761/41746/17
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/294/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Шлапаковій А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, інспектора роти № 1 батальйону № 6 УПП в м. Києві ДПП Духневич І.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, інспектора роти № 1 батальйону № 6 УПП в м. Києві ДПП Духневич І.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2017 р. о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві за адресою Кільцева дорога, 12 на автостоянці перед супермаркетом «Новус» був зупинений інспектором роти №6 батальйону №6 УПП в м. Києві ДПП в м. Києві ДПП Духневич І.В. та в подальшому інспектором винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП серії АР № 473503, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020,00 грн. Як зазначено у постанові, ОСОБА_1 здійснив зупинку стоянку на місці позначеному дорожньою розміткою 1.30 - місце для стоянки, зупинки інвалідів. Позивач вважає, що постанова винесене з грубим порушенням ст. 268, ст. 276, ст. 278 та ст. 279 КУпАП. Викладене в постанові не відповідає дійсності, в ній не відображено зауваження позивача, пояснень конкретної дорожньої обстановки, місце скоєння правопорушення зазначено невірно. Під час винесення оскаржуваної постанови у відповідача були відсутні належні та допустимі докази, на основі яких відповідачем було прийнято оскаржувану постанову - пояснення особи, свідків, показання технічних приладів/засобів, що мають функції фото- та кінозйомки тощо. У зв'язку із викладеним, просить скасувати постанову серії АР № 473203 від 05.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором Духневич І.В. у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., провадження у справі закрити.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 22 листопада 2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 07 лютого 2018 року вирішено питання про доцільність розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного КАС України.

У встановлений судом строк, представник Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві надав до суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити в його задоволенні у зв'язку із його необґрунтованістю. Позивача було ознайомлено з його правами та обов'язками до того ж права та обов'язки особи яка притягується до адміністративної відповідальності зазначені на звороті постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зазначив, що постанова була винесена особою, що мала право її складати в порядку, передбаченому законодавством, тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону № 6 УПП в м. Києві ДПП Духневич І.В. не скористався своїм правом на подачу відзиву. Заяв та клопотань з процесуальних питань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.11.2017 інспектор роти № 1 батальйону № 6 УПП в м. Києві ДПП Духневич І.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 473503 від 05.11.2017, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.

Згідно вказаної постанови, 05.11.2017 р. о 17 год. 00 хв. в м. Київ, на вул. Кільцева дорога, 12 здійснив зупинку/стоянку на місці позначеному дорожньою розміткою 1.30 Місце для стоянки/зупинки інвалідів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.5 ст.122 КУпАП передбачено, що відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

У відповідності до Правил дорожнього руху України, п. 34 пп. 34.1 дорожні розмітки 1.30 позначають місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Як зазначає позивач, він зупинив свій автомобіль поряд з розміткою місце для стоянки/зупинки інвалідів, а не на самому місці для стоянки/зупинки інвалідів.

Водночас, до відзиву на позов відповідача долучено копії фотографій з місця вчинення адміністративного правопорушення, проте останні не можуть братись судом до уваги, оскільки вони неякісні та нечіткі, що не дає змоги встановити наявність чи відсутність дорожньої розмітки 1.30.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов'язок з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що порушення позивачем п. 34 пп. 34.1 дорожні розмітки 1.30 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не підтверджено належними доказами.

Враховуючи, що відповідач не надав належних доказів вини позивача, при цьому обов'язок щодо доказування покладається на відповідачами, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене та керуючись Конституцією України, ст.ст. 77, 242, 250, 286, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст.ст. 122, 251, 222, 258, 280 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, інспектора роти № 1 батальйону № 6 УПП в м. Києві ДПП Духневич І.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії АР №473503 від 05.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: