Справа № 524/149/19
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 524/149/19
Провадження № 2-а/524/129/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №805947 від 20.12.2018 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20.12.2018 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №805947 за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він в м.Кременчуці. по ОСОБА_3, 92/8, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України.

З постановою він не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував у звязку із тим, що при перетині перехрестя керувався п.8.11 ПДР України. З дослідженого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відеозапису позивачем встановлено, що на ньому не зафіксовано марку, модель та державний номер транспортного засобу, а також сигнал світлофора. Також вважає неправомірним розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні 03.04.2019 позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 вказала, що коли автомобіль під її керуванням проїжджав регульоване перехрестя, на світлофорі увімкнувся жовтий сигнал і з метою недопущення створення аварійної ситуації нею було прийнято рішення про продовження руху.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач, інспектор роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, в своєму відзиві зазначив, що 20.12.2018 ним було винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Факт порушення водієм ПДР України було зафіксовано на відеореєстратор, встановлений в службовому автомобілі. Процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення він не порушував, а оскаржувана постанова відповідає вимогам законодавства.

Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в своєму відзиві зазначив, що оскаржувана позивачем постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, відповідачем не порушувалась процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а факт порушення позивачем ПДР України зафіксовано на відеореєстратор, розміщений в патрульному автомобілі.

В судовому засіданні 03.04.2019 представник відповідача, ОСОБА_4, проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що на відеозаписі зафіксовано факт проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофору.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.12.2018 інспектором роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №805947, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 20.12.2018 о 22:20 водій, в м.Кременчуці. по ОСОБА_3, 92/8, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п.8.7.3 е, 8.11 ПДР України встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

ОЦІНКА СУДУ

Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обовязок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд відзначає наступне.

Положення КУпАП є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

У зв'язку із викладеним, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Судом прийнято до уваги показання допитаного свідка, який пояснив, що в момент перетину позивачем перехрестя на світлофорі був увімкнений жовтий сигнал.

Судом також було досліджено диск із відеозаписами, наданий відповідачем.

Так, суд відзначає, що вказаний доказ достеменно не підтверджує те, що проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора був здійснений автомобілем під керуванням позивача, з огляду на освітлення в якому було здійснено фіксацію правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24 січня 2019 року по справі 592/5576/17.

Відтак, приймаючи до уваги те, що відповідачами належним чином не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ОСОБА_2, Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №805947, винесену 20 грудня 2018 року, інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць