Справа № 300/674/19
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"15" квітня 2019 р. Справа № 300/674/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо призначення пенсії із врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та зобов'язання відповідача зарахувати період роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі з 01.01.1977 по 15.12.1991 на пільгових умовах з коефіцієнтом 1,5 при нарахуванні пенсії за віком, а також здійснити перерахунок пенсії та виплатити заборгованість.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 дану позовну заяву залишено без руху, у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом, серед іншого, надання (долучення) заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 28.03.2019 також роз'яснено позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.

11.04.2019 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, до якої додано заяву про поновлення строку звернення до суду, яке мотивоване тим, що позивач даний позов підготовив у жовтні 2018 року, однак одразу не зміг його направити на адресу суду, оскільки терміново виїхав за межі району на сезонну роботу. При цьому, доручив сестрі направити позов в суд не пізніше грудня 2018 року, чого вона не зробила. Повернувшись додому, в березні 2019 року та довідавшись, що сестра позов не надіслала, позивач одразу направив його поштою на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Тому, на підставі вказаного, позивач просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду із даним позовом.

Суд, розглянувши вказану заяву та матеріали справи, перевіряючи поважність пропуску строку звернення до суду, зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення пенсії із врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі.

Так, позивач 15.03.2018 звертався із заявою до відповідача про зарахування пільгового стажу з коефіцієнтом 1,5 та про перерахунок йому пенсії.

Відповідач листом від 14.06.2018 за №31/Б-15 надано відповідь позивачу, якою фактично відмовлено у такому перерахунку пенсії.

Отже, публічно-правовий спір між сторонами в даному випадку виник ще 14.06.2018, у момент, коли відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, однак, позивач звернувся за захистом своїх прав, подавши адміністративний позов до суду 25.03.2019 шляхом направлення його поштовим відправленням, про що свідчить відтиск штампу на конверті, тобто після спливу шестимісячного строку на звернення до суду з даними позовними вимогами.

Суд звертає увагу, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Так, у своїй заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що даний позов підготовив у жовтні 2018 року, однак одразу не зміг його направити на адресу суду, оскільки терміново виїхав за межі району на сезонну роботу, однак жодними письмовими чи будь-якими іншими доказами ОСОБА_1 вказане не підтвердив.

При цьому, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач у зв'язку із похилим віком часто хворіє, а тому не мав змоги вчасно звернутись до суду за захистом своїх порушених інтересів. Доказів вказаного також позивачем не надано.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного суду, яка викладена в постанові від 11.04.2018 по справі №826/13046/16.

Згідно ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як судом уже зазначалось, ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність відповідача щодо призначення пенсії із врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та відмову відповідача у перерахуванні такої пенсії, яка оформлена листом від 14.06.2018 за №31/Б-15, при цьому звернувся з даним позовом до Івано-Франківського окружного суду 25.03.2019, а тому, враховуючи встановлені обставини та враховуючи вищезазначені норми КАС України, правову позицію Верховного суду та Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даними позовними вимогами.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Окрім того, суд роз'яснює, що згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Тобто, позивач має право повернути судовий збір, сплачений ним за подання даної позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 171, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кафарський В.В.