Справа № 594/374/19
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/374/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 15 березня 2019 року, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП щодо нього закрити.

В обгрунтування позову посилається на те, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному серії ЕАВ №988871 від 15 березня 2019 року, яку він отримав 20 березня 2019 року поштою, його визнано виним у тому, що він 15 березня 2019 року о 12 год. 43 хв. на 410 км. автодороги М19 Доманове Тереблече, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz 315 CDI, ВО9939ВМ, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Відео з НВ-54. автомобільного реєстратора, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, і тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Таке рішення інспектора вважає протиправним та таким, що суперечить нормам діючого законодавства при провадженні щодо нього справи про адміністративне правопорушення. Так, Правила дорожнього руху України не містять п.34 як зазначено інспектором у постанові, а також на місці події, на його вимогу, інспектори поліції не змогли надати докази, які б стверджували його вину, останні демонстрували відеозаписи на яких не було зафіксовано факт вчинення ним правопорушення, на що він звертав їх увагу. Крім того, поліцейський на місці події стверджував що він скоїв правопорушення, без врахування його зауважень та заявлених клопотань, а також поліцейським було залишено без реагування його клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю залучення адвоката. Про прийняття стосовно нього рішення поліцейський не повідомляв.

Поряд з тим зазначив, що, так як доказів його вини на місці події не було предявлено, клопотання про залучення адвоката не задоволено, з огляду на поведінку поліцейських, які не могли чітко розяснити йому що відбувається і що вирішується питання про накладення на нього адміністративного стягнення, він за їх згоди залишив місце події.

В судове засідання на розгляд справи сторони не з»явилися. Позивач ОСОБА_2 згідно поданої телефонограми, просив розгляд справи провести без його участі, при цьому, зазначив, що позов підтримує повністю та просить задоволити. Крім того, просив суд врахувати обставини справи щодо недотримання працівниками поліції норм чинного законодавства, які регламентують порядок провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки відносно нього останніми такий було порушено оскаржувана постанова містить дані, які дійсності не відповідають, зокрема, щодо часу вчинення правопорушення.

Поліцейський ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, до суду подав клопотання про залучення до участі в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в Тернопільській області, приєднаши до такого відзив на позовну заяву представника останнього.

Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №988871 від 15 березня 2019 року, ОСОБА_2 15 березня 2019 року о 12 год. 43 хв. на 410 км. автодороги М19 Доманове Тереблече, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz 315 CDI, ВО9939ВМ, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Відео з НВ-54. автомобільного реєстратора, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, і тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього інспектором 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Проте, всупереч зазначеним вище вимогам закону, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_3 допустив неповноту та порушення приписів процесуального закону, тому його рішення не можна вважати обгрунтованим.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що оскаржується, у відповідності до ст.280 КУпАП, відповідачем не зясовано, чи винний позивач у вчиненні правопорушення, якими доказами доводиться його вина, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, і за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 розділу 34 ПДР України вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Таким чином, Правила дорожнього руху України не містять п.34, як зазначено інспектором поліції в оскаржуваній постанові.

Згідно розяснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», слідує, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 та 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної позивачем постанови посилання на докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відсутні. У постанові у графі «До постанови додається…» нічого не зазначено. Натомість в графі час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення зроблено посилання на дослівно «відео з НВ_54 автомобільного відео реєстратор.».

Відповідно до пунктів 9, 10 Наказу МВС України від 07.11.2015, № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова не містить обґрунтування доведеності вини позивача, не містить доказів, на підставі яких відповідальна особа дійшла висновку щодо винуватості позивача.

Враховуючи те, що за змістом ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх взаємозв'язку, правомірності оскаржуваної постанови та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Поряд з тим суд вважає за необхідне відзначити наступне. Відповідачем на адресу суду надіслано диск із відеозаписом, під час перегляду якого в судовому засіданні встановлено та підтверджено обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, а саме те, що провадження у справі відносно нього проведено без дотримання вимог чинного законодавства.

Відеозапис відображає дії працівника поліції, які не відповідають нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині, що регламентує порядок розгляду справи про вчинення правопорушення, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, згідно ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються доказиі вирішуються клопотання; згідно ст. 283 КУпАП слідує, що тільки розглянувши справу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом, що слідує з відеозапису наданого відповідачем, о 12 год. 36 хв. 15 березня 2019 року службовий автомобіль поліції, транспортний засіб, яким керував позивач, знаходились на узбіччі і рух вже не здійснювали. Тобто, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 була здійснена до 12 год. 36 хв. і такий вчинити правопорушення о 12 год. 43 хв.. як то зазначено в оскаржуваній постанові, не міг.

Оскаржувана постанова містить дані, що була винесена о 12 год. 59 хв. 15 березня 2019р. і що ОСОБА_2 вчинив правопорушення о 12 год. 43 хв. цього ж дня.

Надані суду стороною відповідача відеофайли фактично містять намагання поліцейських на вимогу позивача надати докази, за допомогою яких, за їх твердження, було зафіксовано вчинення ним правопорушення, а не дії поліцейських, які б вказували на те, що такими проводиться розгляд справи про притягнення особи до відповідальності у визначеному законом порядку - так, з відеозапису вбачається, що розгляд справи про вчинення ОСОБА_2 розпочато біля транспортного засобу, яким він керував. На його вимогу надати докази його вини, на підставі яких працівники поліції стверджують вчиненням ним порушення ПДР, такі за допомогою наявних засобів роблять спроби продемонструвати останні. Однак, докази віднйти не можуть та через певний проміжок часу місце події залишають та сідають у службовий автомобіль, що відбувається о 12 год. 47 хв.

Послідуюча відеофіксація працівниками поліції проводиться у період з 13 год. 05 хв. та відображає події у службовому автомобілі поліції, де поліцейські спілкуються з позивачем, який перебуває поза межами такого, та роз»яснююють, що розгляд справи завершено, а докази його вини йому буде надано в суді, де він зможе з ними ознайомитись.

Що в свою чергу ставить під сумнів дані оскаржуваної постанови про час вчинення адміністративного правопорушення, часу розгляду справи стосовно ОСОБА_2

Досліджений в ході судового розгляду наданий відповідачем відеозапис свідчить про те, що працівник поліції розгляд справи звів фактично до констатації особисто тих фактів, які вважав встановленими. При цьому, ним не було дотримано норм закону щодо порядку розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення.

Поряд з тим, суд приходить до висновку, що при провадженні справи відносно ОСОБА_2 було допущено порушення його права на захист працівники правоохоронного органу залишили без розгляду та належного реагування його клопотання про залучення до розгляду справи захисника. При цьому, суд враховує. Що стороною відповідача не було надано суду доказів, які б ці обставини спростовували.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд вважає, що накладення на позивача адміністративного стягнення та притягнення його до адміністративної відповідальності, не відповідає фактичним обставинам справи, постановлене без врахування вимог закону, ґрунтуються виключно на твердженнях працівника поліції, який є прямо зацікавленою особою, та не стверджуються жодним іншим обєктивним та належним доказом, не вбачається протилежного і з справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач доказів правомірності свого рішення суду не надав, а обставини, на які посилається позивач, підтверджують, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведенного вище, суд приходить до висновку про визнання оскаржуваної постанови неправомірною, в зв'язку з чим така підлягає скасуванню, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 122, 125, 245, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5. 8, 13, 32, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення до інспектора 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції ОСОБА_3 від 15 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_2 за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255 грн. скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча: