Справа № 1340/3453/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1243/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А, Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивач: не з'явився

відповідач: Войтків З.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львовіапеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 1340/3453/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції -Кухар Н.А.,

час ухвалення рішення -15 год. 07 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 21.12.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулась з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) та просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.03.2018 року № та № .

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем безпідставно зроблено висновки про заниження нею податку на доходи фізичних осіб та військового збору від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2015 рік, оскільки згідно пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі -ПК України) не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року. Звертає увагу суду на те, що після прощення кредиту нею було сплачено податки, а також на те, що її не було повідомлено про проведення перевірки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 22.03.2018 року № та №, винесені Головним управлінням ДФС у Львівській області. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області в користь ОСОБА_3 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, апелянт - Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області подало апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню.

Звертає увагу суду на те, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом допущено процедурні порушення, а саме, повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та копія наказу про її призначення були вручені позивачу вже після її проведення, і як наслідок, визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що предметом розгляду даної адміністративної справи було визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, які винесені податковим органом у зв'язку з тим, що фізична особа - платник податку ОСОБА_3 не задекларувала за 2015 рік отриманий дохід у вигляді прощеного (анульованого) боргу, в результаті чого сплачено не в повній мірі належний до сплати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Апелянт вважає, що факт отримання платником податків відповідного повідомлення не є необхідним для виникнення в контролюючого органу права на проведення невиїзної перевірки, з огляду на це, у судовому порядку може розглядатися лише питання щодо правомірності призначення та/або проведення невиїзної документальної перевірки.

Наголошує на те, що процедурні порушення, які нібито допущені контролюючим органом припризначенні та/або проведенні перевірки, не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку та не повинні сприйматись як безумовне свідчення протиправності податкових повідомлень-рішень,прийнятих за результатами відповідної перевірки.

Відтак, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк» укладено договір від 14 лютого 2007 року №0, відповідно до умов якого позивачем отримано в кредит кошти в сумі 30430,0 швейцарських франків.

07.10.2015 року ОСОБА_3 подано заяву щодо розгляду питання про погашення заборгованості шляхом участі в Акції, що спрямована на погашення довгострокової простроченої заборгованості клієнтів роздрібного бізнесу. Сума боргу складає: -9 343,32 швейцарських франків по основному боргу та 1760,31 швейцарських франків по нарахованих процентах.

Цього ж дня ОСОБА_3 подана заява, згідно якої вона зазначає, що ознайомлена з умовами Акції, спрямованої на погашення довгострокової простроченої заборгованості клієнтів роздрібного бізнесу та розуміє, що за результатами участі в Акції, її буде частково анульовано борг по Договору від 14 лютого 2007 року №0, що в свою чергу призведе до виникнення в нею доходу у вигляді додаткового блага та необхідності, відповідно до вимог пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та п. 167.1 ст.167 ПК України, відобразити такий дохід у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу, а також сплатити військовий збір відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

07.10.2015 року ПАТ «Укрсиббанк» скерував позивачу повідомлення про анулювання боргу, у якому повідомив, що прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості позивача, що становить 5551,63 шв.франків 63 сантими, а саме: сума основного боргу - 5530,03 шв.фр., що складає 120 687,59 грн. 59 коп по курсу НБУ станом на 07.10.2015р. та сума процентів 21,60 шв.франків, що складає 471,40 грн.. Звернуто увагу позивача на те, що анульована сума заборгованості за основним боргом є доходом, отриманим як додаткове благо і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб а також сплатити військовий збір. Дане повідомлення позивач отримала 08.10.2015 року.

11.07.2016 року ОСОБА_3 сплатила податок на доходи фізичних осіб в сумі 7490 грн. та 749 грн. військового збору.

Також встановлено, що на підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-У1 із змінами та доповненнями та наказу ГУДФС у Львівській області № 5770 від 23.11.2017 року«Про проведення документальноїпозапланової невиїзної перевірки», старшим державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Львівській області Сеником Володимиром Володимировичем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-платника податку ОСОБА_3 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року. Перевірка проводилась з 19.02.2018 року по 23.02.2018 року.

Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 01.02.2018 року № 660, а також письмове повідомлення від 02.02.2018 року №150 про датупочатку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслано ОСОБА_3 05.02.2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення (квитанція № 971).

Перевірка проведена в приміщенні ГУ ДФС у Львівській області за адресою; м.Львів,вул. Стрийська, 35., без присутності фізичної особи - платника податку ОСОБА_3.

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт від 02 березня 2018 року № 549/13-01-13-07/, яким встановлено порушення ОСОБА_3:

-абз д підпункту164.2.17пункту164.2статті164, п 167.1 ст.167 ПК України, донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 р на суму 16038,52 грн.;

- пп 1.2, пп 1.3, пп 1.5, пп 1.6 р.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, підпункту168.1.1,підпункту168.1.2 пункту168.1статті168 ПК України, в результаті чого донараховано військового збору за 2015 рік на суму 1061,27 грн..

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 22 березня 2017 року: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» на загальну суму 20 048 грн.15 коп., (за основним платежем 16038,52 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 4009,63 грн.); №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «військовий збір» на загальну суму 1326,59 грн. (за основним платежем 1061,27 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 265,32 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи прийняті податковим органом податкові-повідомлення-рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з огляду на обставини неотримання позивачем повідомлення про проведення перевірки та копії наказу до проведення перевірки позбавило його можливості реалізації свого права на ознайомлення із ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень й документів. Як наслідок акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення не можуть бути визнані правомірними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Так, відповідно достатті 62 ПК Україниодним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цьогоКодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом75.1статті75 ПК Українипередбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту75.1.2пункту75.1статті75 ПК Українидокументальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пункту78.4статті78 ПК Українипро проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Статтею 79 ПК України визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Зокрема, пунктом79.1 статті 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За правилами пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У відповідності до п.79.3 статті 79 ПК України присутність платника податків не є обов'язковою під час проведення документальних невиїзних перевірок, але останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами підпункту 17.1.6 пункту17.1статті 17 ПК України.

Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об'єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду України у постанові від 27 січня 2015 року (справа №21-425а14), а також Верховного Суду у постановах від 06 лютого 2018 року (справа №802/1241/17-а) та від 21 лютого 2018 року (справа №821/371/17).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 01.02.2018 року № 660, а також письмове повідомлення від 02.02.2018 року №150 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслано ОСОБА_3 05.02.2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення (квитанція № 971), проте вручені позивачу лише 01 березня 2018 року, тобто після завершення перевірки.

З огляду на обставини неотримання вчасно направлення позивачу повідомлення про проведення перевірки та копії наказу, що позбавило його можливості реалізації свого права на ознайомлення із ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень й документів, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про проведення відповідачем перевірки без наявності на те правових підстав.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, зокрема прийняття податкових повідомлень - рішень за її результатами.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 1340/3453/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 17.04.2019 року.