Справа № 160/19/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2019 року Справа № 160/19/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
02 січня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 1 червня 2018 року із застосуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_2 з 1 червня 2018 року із застосуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у жовтні 2017 року ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та розраховано розмір пенсії із застосуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу, що дорівнює - 1,35%, що складало розмір пенсійних виплат - 4463,39 грн. В червні 2018 року позивачу стало відомо про зменшення розміру пенсійних виплат до 3419,86 грн., у зв'язку із чим він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 06.08.2018 року про роз'яснення та здійснення перерахунку пенсії. У відповіді на звернення відповідач зазначив, що розмір пенсії з 01.06.2018 року було зменшено у зв'язку із тим, що було виявлено, що коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу, що дорівнює - 1,35%, було застосовано помилково, фактично розмір пенсії повинен був бути розрахований з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу, що дорівнює 1%. Позивач зазначає про протиправність таких дій відповідача та помилковості застосованого відповідачем індивідуального коефіцієнта страхового стражу у меншому розмірі під час здійснення перерахунку пенсії з 01.06.2018 року, оскільки відповідно до заяви позивача від 12 жовтня 2017 року відбулося призначення пенсії за віком вперше згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017року №2148-VIII. Тобто, розрахунок розміру пенсії з жовтня 2017 року правомірно був проведений пенсійним органом відповідно до пункту 4-4 частини 4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Між тим, як його перерахунок розміру пенсії у сторону зменшення, порушує права та інтереси позивача.
Ухвалою суду від 10.01.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) на 08.02.2019 року.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
04 лютого 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_2 до моменту звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії, а саме, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». Враховуючи, що під час перевірки документів пенсійної справи позивача було виявлено, що при розрахунку розміру пенсії були допущені помилки, а саме, коефіцієнт страхового стажу був розрахований з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу, що дорівнює - 1,35%, а не 1% згідно чинного законодавства, відповідачем правомірно було перераховано розмір призначеної пенсії, розмір якої з 01.06.2018 року складає - 3419,86 грн.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України,).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд зазначає, що оскільки останній день строку ухвалення рішення - 11.02.2019 року, рішення ухвалено у межах вказаного строку.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ з 01.03.2000 року.
12 жовтня 2017 року позивач звернувся до Центрально-Міського відділу обслуговування громадян Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою для призначення пенсії за віком, розрахованої згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що гідно наданих документів загальний стаж зарахований по 31.08.2017 року складав 39 років 6 місяців 10 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №1 становить 1 рік 11 місяців 16 днів.
Сторонами факт виплати позивачу пенсії в період з 12.10.2017 року по 31.05.2018 року у розмірі 4463,39 грн., не заперечувався.
У червні 2018 року позивачу стало відомо про зменшення розміру пенсійних виплат з 4463,39 грн. до 3419,86 грн., що на 1043,53 грн. менше ніж розмір пенсії, призначеної йому в жовтні 2017 року. У зв'язку з чим, він 06 серпня 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про роз'яснення причини зменшення розміру пенсійних виплат та вимогою здійснити перерахунок пенсії.
Вважаючи дії відповідача щодо проведення перерахунку розміру пенсії з 01.06.2018 року протиправними, позивач звернувся до суд з даним адміністративним позовом.
Частиною першою статті першої Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) закріплено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті другої цього Закону № 1788-XII, видами державних пенсій є трудові пенсії: 1) за віком; 2) по інвалідності; 3) в разі втрати годувальника; 4) за вислугу років.
Згідно із статтею 6 Закону № 1788-XII, особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.
Відповідно до статті 51 Закону №1788-XII, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Таким чином, при переведенні з одного виду пенсії на інший особам враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), як при первинному призначенні пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
11.10.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, яким внесено зміни до Закону №1058-ІV.
Відповідно до положень пункту 4-3 частини 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.
Згідно з абзацом 1 пункту 4-4 частини 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Частиною першою статті 25 Закону №1058-ІV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Таким чином, пенсія за віком є пенсійною виплатою, яку отримує особа за умови досягнення певного встановленого віку та наявності передбаченого страхового стажу, що розраховується відповідно до встановленої законодавством формули.
Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідач вказує, що на підставі його розпорядження позивача переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком, при цьому, при обчисленні розміру пенсії, застосована величина оцінки одного року страхового стажу, що дорівнює 1%.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію за вислугу років у відповідності до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На підставі поданої заяви до Пенсійного фонду, з жовтня 2017 позивачу призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року №1058-ІV.
Разом з тим, Законом №1058-ІV не регулюються порядок призначення, обчислення розміру та виплати пенсій за вислугу років.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 30 років.
Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вимогам, встановленим статтею 26 Закону №1058-ІV.
Суд зазначає, що приписи частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV регулюють переведення з одного виду пенсії на інший вид. Тобто, вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які визначені саме Законом №1058-ІV. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України №1058-IV.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №185/1474/17 (2а/185/161/17), адміністративне провадження № К/9901/3035/17.
Разом з тим, в спірній ситуації має місце призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.
Позивач отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Тобто, 12.10.2017 року позивачу було вперше призначено пенсію згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року №1058-ІV.
З огляду на зазначене, положення абзацу 1 пункту 4-4 частини 4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV поширюються на правовідносини щодо визначення розміру пенсії за віком позивачу при її призначенні, оскільки у вказаній нормі зазначено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем при обчисленні розміру для призначення позивачу вперше пенсії за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року №1058-ІV правомірно було застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі, що дорівнює - 1,35%.
Між тим, дії відповідача щодо проведення розрахунку розміру пенсії з 01.06.2018 року з урахуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі, що дорівнює 1%, є протиправними, оскільки не узгоджуються з нормами абзацу 1 пункту 4-4 частини 4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року №1058-ІV.
З урахуванням наведеного, судом відхиляються доводи відповідача про допущену помилку при визначенні позивачу коефіцієнту страхового стажу, який був розрахований з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, а не 1% згідно чинного законодавства, у зв'язку недосконалим програмним забезпеченням.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи відповідачем не було надано до суду належних доказів, які б свідчили про правомірність його дій щодо проведення розхунку розміру пенсії ОСОБА_2 з 01.06.2018 року з урахуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі, що дорівнює 1%, у зв'язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 1 червня 2018 року із застосуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_2 з 1 червня 2018 року із застосуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева