Справа № 263/17978/18
Суддя: Ковтуненко В. О.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/263/80/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко В.О.,

при секретарі Іващенко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальону №1 Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Гулько М.О. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 22 грудня 2018 року поліцейським роти №1 батальйону УПП Департаменту патрульної поліції в Донецькій області відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАВ №809764 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Однак із винесеною постановою позивач не згоден, вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, необґрунтовано, без належних доказів, з грубим порушенням чинного законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи та задоволення заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши суду відзив на позов, в якому зазначив прохання про розгляд справи за його відсутності та зауваживши, що під час патрулювання 22.12.2018 року поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції у Донецькій області Гулько М.О. в Лівобережному районі м. Маріуполя по вулиці Пашковського біля будинку 11, було помічено транспортний засіб Opel Omega, н.з. НОМЕР_1 , який рухався в умовах недостатньої видимості, а саме туман, з вимкнутими фарами ближнього світла, чим порушив п.19.1.А ПДР України, відповідно до чого вказаний автомобіль було зупинено. Інспектор, виявивши правопорушення, підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України. Вимога інспектора щодо пред`явлення зазначених документів водієм, яким виявилася ОСОБА_2 , була виконана в повному обсязі. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови, яка відповідає передбаченими законодавством приписам: в ній зазначено посадову особу, яка прийняла постанову, дату розгляду справи, місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що 22.12.2018 року постановою поліцейського роти №1 батальйону УПП Департаменту патрульної поліції в Донецькій області Гулько М.О. серії ЕАВ №809764 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а саме за те, що 22.12.2018 року він рухалася на автомобілі Opel Omega, н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості, у зв`язку з чим порушено п.19.1.А Правил дорожнього руху.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з вимогами п.19.1.А ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З метою фіксування правопорушення, забезпечення дотримання ПДР у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 40 «Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» Закону України «Про Національну поліцію» даний факт правопорушення було зафіксовано на нагрудний реєстратор.

Ознайомившись з наданими доказами, а саме наданим відповідачем відеоматеріалом, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 порушення п.19.1.А Правил дорожнього руху, з наступних підстав.

Так, у вказаному відео матеріалі не вбачається умов недостатньої видимості, а тому відсутній факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 п.19.1.А Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар в умовах недостатньої видимості.

Таким чином відповідач як суб`єкт владних повноважень належним чином не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, та відповідно наявність в діях останньої складу вказаного адміністративного правопорушення.

Частина третя ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши надані докази та надавши їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини щодо відсутності належних та достовірних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку, що посилання останнього в обґрунтування вимог про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2, 72-77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 22, ст. 122 ч.2, ст. 247, ст. 251, ст. 280, 284, 293 ч.3 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальону №1 Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Гулько М.О. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти №1 батальйону УПП Департаменту патрульної поліції в Донецькій області серії ЕАВ №809764 від 22.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя В.О. Ковтуненко