Справа № 620/3357/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3357/18 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області, в якому просив суд визнати протиправною і скасувати постанову від 20 вересня 2018 року № 25-01-104/0574/253 щодо накладення штрафу в розмірі 446760,00 гривень уповноваженими посадовими особами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно прийнято спірну постанову, оскільки факту допущення позивачем до роботи інших фізичних осіб без належного оформлення трудових відносин не було, такий висновок відповідача спростовується належними та допустимими доказами.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року даний адміністративний позов - задоволено.

Постанову Управління Держпраці у Чернігівській області від 20 вересня 2018 року про накладення штрафу на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 у розмірі 446760,00 гривень уповноваженими посадовими особами № 25-01-104/0574/253 - визнано протиправною та скасовано.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність спірного рішення.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що спірну постанову прийнято правомірно внаслідок встановлення порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав відзив на скаргу, в якому заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримавши висновки суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, враховуючи інформацію, вказану в листі Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 27 липня 2018 року № 5488/39/124/01-2018 та службової записки заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_5 від 06 серпня 2018 року, начальником Управління ОСОБА_6 прийнято рішення про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_4 щодо додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин, що підтверджується копією наказу від 06 серпня 2018 року № 222 (а.с. 45).

На підставі наказу Управління від 06 серпня 2018 року № 222 та направлення на перевірку від 06 серпня 2018 року № 895 головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_7 доручено провести інспекційне відвідування позивача на предмет додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин.

З 07 по 30 серпня 2018 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_7, за участю заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_8 було проведене інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_4

За результатами інспекційного відвідування було складено акт від 30 серпня 2018 року № 25-01-104/0574, відповідно до якого встановлені порушення ч. 3 статті 24 КЗпП України (а.с. 47-51).

Так, під час проведення інспекційного відвідування позивача, інспектор праці отримав усні пояснення від громадян ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

20 вересня 2018 року начальником Управління Держпраці у Чернігівській області ОСОБА_6 розглянуто справу про накладений штрафу на підставі акту інспекційного відвідування від 30 серпня 2018 року № 25-01- 104/0574 та відповідно до аб.2 ч.2 статті 265 Кодексу законів про працю України за фактичний допуск працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу (ч. 3 статті 24 Кодексу законів про працю України) винесено постанову № 25-01-104/0574/253 від 20 вересня 2018 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_4 у розмірі 446 760 грн (а.с. 55).

Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, а свої права порушеними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Обговорюючи правомірність такої відмови, колегія суддів зазначає наступне.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови є акт від 30 серпня 2018 року № 25-01-104/0574.

В даному акті перевірки зазначено, що громадянин ОСОБА_9 повідомив, що він працює водієм в ФОП ОСОБА_4 з 04 серпня 2018 року та здійснює пасажирські перевезення на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ФОП ОСОБА_4 Громадянин ОСОБА_13 повідомив, що з 05 серпня 2018 року працює в ФОП ОСОБА_4 на посаді водія та здійснює перевезення пасажирів на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ФОП ОСОБА_4 Громадянин ОСОБА_11 надав пояснення, що з серпня 2017 року працює у ФОП ОСОБА_4 водієм та здійснює пасажирські перевезення на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить позивачу. Громадянин ОСОБА_12 повідомив, що близько місяця він працює водієм в ФОП ОСОБА_4 та здійснює пасажирські перевезення на транспортному засобі марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4, що належить ФОП ОСОБА_4

Від надання письмових пояснень зазначені особи відмовились.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору найму транспортного засобу від 25 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 (наймодавець) та ПП «Комфортавтотранс» (наймач), транспортний засіб марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4, передано в тимчасове платне користування, що підтверджується копією договору та акту приймання-передачі від 25 липня 2016 року (а.с. 8-10).

Згідно з договором оренди транспортних засобів від 15 квітня 2016 року, укладеним між ОСОБА_4 (орендодавець) та ПП «Чернігівавтотранс» (орендар), транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3, передано в тимчасове платне користування, що підтверджується копією договору та акту приймання-передачі від 15 квітня 2016 року (а.с. 11-13).

Договором найму (оренди) транспортного засобу від 05 грудня 2016 року, укладеним між ОСОБА_4 (наймодавець) та ПП «Чернігівавтотранс» (наймач), транспортний засіб марки «MERCEDES- BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, передано в тимчасове платне користування, що підтверджується копією договору та акту приймання-передачі від 05 грудня 2016 року (а.с. 14-15).

Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 07 травня 2018 року, укладеного між ОСОБА_4 (орендодавець) та ПП «Чернігівавтотранс» (орендар), транспортний засіб марки «MERCEDES- BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1, передано в тимчасове платне користування, що підтверджується копією договору та акту приймання-передачі від 07 травня 2018 року (а.с. 16-18).

Згідно з наявним в матеріалах справи повідомлення Головного управління ДФС у Чернігівській області 07 серпня 2018 року ПП «Чернігівавтотранс» подано повідомлення про прийняття на роботу 3 працівників, а саме: ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_13, що також підтверджується наданим ПП «Чернігівавтотранс» повідомленням про прийняття працівників на роботу, згідно якого ПП «Чернігівавтотранс» 07 серпня 2018 року повідомило Чернігівську ОДПІ ГУ ДФС про працевлаштування з 07 серпня 2018 року вказаних осіб (а.с. 56, 62).

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі Закон № 877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 1 Закону № 877 визначені терміни, зокрема:

державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища

заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.4,5 статті 2 Закону № 877 заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Частиною 3 статті 6 цього Закону визначено, що суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Зокрема, у абз.1 та 2 статті 11 вказаного Закону суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п.7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 22 червня 2017 року № 75 (далі - Положення № 75), Управління Держпраці у Чернігівській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Згідно пп.5 п.4 Положення № 75 Управління Держпраці згідно покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до підпункту 49 пункту 4 Положення № 75 Управління Держпраці накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).

Згідно п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Пунктом 6 Порядку № 295 визначено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об'єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

На підставі пунктів 19-20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Частиною 3 статті 24 КЗпП встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 ч.2 статті 265 КЗпП встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у ч.2 статті 265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 Порядку № 295 передбачено, що у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об'єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Так, в акті перевірки вказано, що у зв'язку з відсутністю необхідних для проведення контрольного заходу документів було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № 25-01-104/0076 від 08 серпня 2018 року та вимогу про надання документів, якою до 30 серпня 2018 року зупинено інспекційне відвідування для надання необхідних документів. Вказана вимога 08 серпня 2018 року направлена на адресу ПП «Чернігівавтотранс».

Згідно матеріалів справи 23 серпня 2018 року Головним управлінням ДФС у Чернігівській області було повідомлено Управління Держпраці у Чернігівській області, що 07 серпня 2018 року ПП «Чернігівавтотранс» подано повідомлення про прийняття працівників, а саме: ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_13

Посилання апелянта на те, що порушення позивачем ч.3 статті 24 КЗпП були виявлені на початку інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_14 - 07 серпня 2018 року о 09-00 год, а повідомлення про працевлаштування працівників ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 подано ПП «Чернігівавтотранс» до ДПІ 07 серпня 2018 року о 15-39 год, тобто, після початку інспекційного відвідування позивача, виявлення порушень та відібрання пояснень у найманих працівників, судом до уваги не приймається, оскільки не доведено жодними доказами.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції вірно встановлено, що станом на день складення акту інспекційного відвідування від 30 серпня 2018 року у відповідача були наявні докази, що громадяни ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 перебували у трудових відносинах з приватним підприємством «Чернігівавтотранс», про прийняття яких його було повідомлено органом фіскальної служби, що підтверджується також листом директора ПП «Чернігівавтотранс» (а.с. 73).

Як вже зазначалося вище, в матеріалах справи наявні договори оренди та акти передачі в орендне користування транспортних засобів, що належать ОСОБА_4 іншим підприємствам, а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1, транспортний засіб «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3, транспортний засіб марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4.

Посилання апелянта на те, що наявність вказаних договорів оренди транспортних засобів та їх передача ОСОБА_4 у тимчасове користування ПП «Чернігівавтотранс» та ПП «Комфортавтотранс» не спростовує виявлені під час проведення перевірки порушення також не заслуговує на увагу, оскільки воно нічим не підтверджено та не обґрунтовано окрім суб'єктивної думки скаржника.

Той факт, що згідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 являється засновником та кінцевим беніфіціаром ПП «Чернігівавтотранс» та ПП «Комфортавтотранс», на думку колегії суддів, взагалі не має ніякого відношення до даної справи, оскільки перевірка проводилась щодо ОСОБА_4 як фізичної особи-підприємця безвідносно до будь яких інших підприємств, засновником, володільцем чи директором яких він є як фізична особа.

Окремо слід зазначити, що інспектором праці в акті перевірки зроблено висновки про порушення норм трудового законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на підставі усних пояснень громадян, які відмовились від надання письмових пояснень, матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото-, та відеотехніки, як це передбачено Порядкок № 295 відсутні, водночас відповідачем проігноровано інші наявні письмові докази, як то договори оренди, наявність трудових відносин громадян ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з іншою юридичною особою, якій і були передані ОСОБА_4 транспортні засоби в орендне користування.

Тобто, в оскаржуваному рішенні вірно зазначено, що в акті інспекційного відвідування від 30 серпня 2018 року № 25-01-104/0574 відсутні посилання на належні та допустимі докази, які підтверджують позицію відповідача про використання ФОП ОСОБА_14 найманої праці.

Враховуючи вищенаведені норми закону, та обставини, що встановлені та підтверджені відповідними доказами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність спірного рішення, оскільки перебування ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_14 жодним чином не доведено. Перевіряючими під час перевірки не зафіксовано і в акті не зазначено, що вказані особи працювали саме на позивача.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів не приймає до уваги наведені доводи апелянта, що факт порушення позивачем вимог трудового законодавства підтверджується усними поясненнями ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки такі пояснення нічим не підтверджено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що всі аргументи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку