Справа № 480/1000/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2019 р. Справа № 480/1000/19
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання незаконною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 ВП № 55620644. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.10.2017, відповідачем було відкрито виконавче провадження № 55620644. Постановою державного виконавця від 30.01.2019 повернуто виконавчий лист стягувачу. Того ж дня виконавцем винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору. Позивач не погоджується з даною постановою, оскільки виконавчих дій з примусового виконання рішення суду виконавцем не здійснювалося.
Ухвалою суду від 22.03.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з її недоліками.
На виконання вказаної ухвали суду, позивачем до суду подана заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 08.04.2019 провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду за правилам спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог та зазначає, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю його представника прибути в судове засідання.
Крім того, від державного виконавця надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки представник відповідача знаходиться у відпустці.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд вважає можливим розгляд справи по суті без участі представників сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для постановлення законного та обґрунтованого рішення.
Частиною 9 вказаної статті встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснюється.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 11 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 виселено з житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.
23.01.2018 постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 591/8585/15-ц виданого 05.01.2018 про виселення боржника ОСОБА_1 з житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 (а.с.11).
У зв'язку з надходженням заяви від стягувача про повернення документа без подальшого виконання, 30.01.2019 державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.20).
В той же день державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми винесено постанову про стягнення виконавчого збору (а.с.21).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, з урахуванням дати видачі спірних постанов, урегульовано нормами Закону України "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон).
Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 ст. 27 закону України визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1 ст. 63 Закону визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника.
Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20.02.2019 справа № 320/3570/16-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.11.2018 справа № 815/1632/16.
Стаття 66 Закону визначає порядок виконання рішення про виселення боржника.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 66 Закону примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.
Згідно з ч. 8 ст. 66 Закону про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.
Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору з боржника за примусове виконання рішення немайнового характеру є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження № 55775685 не містять даних (складеного акту державного виконавця), що державним виконавцем були здійснені дії з примусового виконання, які призвели до фактичного виконання рішення суду Зарічного районного суду міста Суми від 11 жовтня 2017 року, а саме виселення з житлового приміщення квартири АДРЕСА_3 боржника ОСОБА_1
Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 34 Закону визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного цивільного суду від 26.02.2018 зупинено виконання рішення Зарічного районного суду міста Суми від 11 жовтня 2017 року та постанови апеляційного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку (а.с.12-13).
30.03.2018 постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми зупинено виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 591/8585/15-ц (а.с.16).
Таким чином, у державного виконавця не існувало законних підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 ВП № 55620644.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 ВП № 55620644.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області судові витрати в розмірі 768, 40грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 ВП № 55620644.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар