Справа № 0840/2977/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/2977/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю:

представника відповідача: Гаврик С.Є.,

представника позивача: Дондик Г.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року, (суддя суду першої інстанції Лазаренко М.С.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 18.12.2018 року, в адміністративній справі №0840/2977/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничий комплекс «Хімтранс» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

в с т а н о в и в :

24 липня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Хімтранс» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 02.04.2018 №, № та №.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення рішення: № від 02.04.2018р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 224 108,00 грн., з яких 816 072,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 408 036,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № від 02.04.2018р. , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робі, послуг) на загальну суму 428 416,50 грн., з яких 285 611,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 142 805,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № від 02.04.2018р., яким позивачу встановлено порушення пп.14.1.3:. пп.14.1.181. пп.14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.10 Податкового кодексу України і зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 621 136,00 грн. ,які були прийняті ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі Акту від 05.03.2018р. 137/08-01-14-09/38461109 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробничий комплекс "Хімтранс" (код СДРПОУ 38461109), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України, а саме: своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених законодавством податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками розрахункових операцій, ведення касових операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з суб'єктами підприємницької діяльності: ТОВ "НВП "Дизельсервіс" (), ТОВ "Промхімтех ЛТД" (), ТОВ "Тепловозсервіс" (), ТОВ "Трансремсервіс" (), ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод" (), а також іншими підприємствами, у період з 01.11.2014р. по 10.05.2017р." - є незаконними, та прийнятими всупереч діючому законодавству.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 02.04.2018 №, № та №.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при перевірці ТОВ НВК "Хімтранс" встановлені порушення: п.п. 134.1.1. п. 134. ст.134, п.135.5. ст.135 з врахуванням п. 44.1 п. 44.2 ст. 44 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток, що перевірявся на загальну суму 816 072 грн., у т. ч. за 4 квартал 2016 р. 211 618 грн. за 1 квартал 2017 р. 604 454 грн. п.п.14.1.36., п.п. 14.1.181., п.п. 14.1.231., п.14.1., ст. 14, п.198.1, п.198.2, п. 198.6 ст.198, п.201.10 ПК України, в результаті чого: - занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 285 611 грн. у т.ч.: за січень 2017 р. 285 611 грн. - завищено від'ємне значення податку на додану вартість, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду всього в сумі 621 136 грн. в т.ч. по періодах: за квітень 2017 року на суму 621 136 грн. Надані до перевірки документи, складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - превелювання сутності над формою - операції опубліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, а також виписані від імені ТОВ "Скайтрейдінг" , ТОВ "Ерідан груп компані" , ТОВ "Евернік" , ТОВ "Груп директ ЛТД" первинні документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноваженою особою, які посвідчують факт придбання товарів, робіт, послуг оскільки підписи на цих документах належать особам, які не мають жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності зазначених вище підприємств, при цьому підприємством на підставі даних дефектних первинних документів сформовано на рахунку бухгалтерського обліку 281 "Товари на складі" актив, який використано в господарській діяльності, а саме реалізовано покупцям підприємства. Торивариства контрагенти позивача не будучи виробниками товару, що постачався на адресу ТОВ НВК «Хімтранс» не підтвердили документально походження поставленого товару. Також, відповідач вказує на наявність низки кримінальних розслідувань та іншої податкової інформації стосовно правопорушень та зловживань з боку контрагентів позивача та інших підприємств по ланцюгу постачання товару.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 19.02.2018 року по 23.02.2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ НВК «Хімтранс» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства України, а саме: своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених законодавством податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками розрахункових операцій, ведення касових операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з суб'єктами підприємницької діяльності: ТОВ «НВП «Дизельсервіс», ТОВ «Промхімтех ЛТД», ТОВ «Тепловозсервіс», ТОВ «Трансремсервіс», ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод», а також іншими підприємствами, у період з 01.11.2014 року по 10.05.2017 року, за результатами якого складено акт від 05.03.2018 року №137/08-01-14-09/38461109.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

п.п. 134.1.1. п. 134. ст.134, п.135.5. ст.135 з врахуванням п. 44.1 п. 44.2 ст. 44 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток, що перевірявся на загальну суму 816 072 грн., у т. ч. за 4 квартал 2016 р. 211 618 грн. за 1 квартал 2017 р. 604 454 грн.

п.п.14.1.36., п.п. 14.1.181., п.п. 14.1.231., п.14.1., ст. 14, п.198.1, п.198.2, п. 198.6 ст.198, п.201.10 ПК України, в результаті чого: - занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 285 611 грн. у т.ч.: за січень 2017 р. 285 611 грн. - завищено від'ємне значення податку на додану вартість, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду всього в сумі 621 136 грн. в т.ч. по періодах: за квітень 2017 року на суму 621 136 грн.

На підставі Акту перевірки №137/08-01-14-09/38461109 від 05.03.2018 р., відповідачем прийнято:

- № від 02.04.2018р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 224 108,00 грн., з яких 816 072,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 408 036,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

- № від 02.04.2018р. , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робі, послуг) на загальну суму 428 416,50 грн., з яких 285 611,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 142 805,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

- № від 02.04.2018р., яким позивачу встановлено порушення пп.14.1.3:. пп.14.1.181. пп.14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.10 Податкового кодексу України і зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 621 136,00 грн.

02.05.2018 року позивачем була направлена до Державної фіскальної служби України та копія до Головного управління ДФС у Запорізькій області Скарга на податкові повідомлення- рішення від 02.04.2018 року №, №, №.

11.06.2018 року ДФС України було надане Рішення №20008/6/99-99-11-01-01-25 про результати розгляду скарги, яке отримане 12.07.2018 року та яким, на підставі глави 4 розділу II Податкового кодексу України, ДФС України залишила без змін податкові повідомлення- рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 02.04.2018 року №, №, №, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх скасування.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу про нереальний характер здійснених позивачем з його контрагентами господарських операцій у перевіряємий період спростовуються документами первинного бухгалтерського обліку, які відповідають вимогам чинного законодавства. Також, суд зазначив, що порушення контрагентами позивача, або підприємствами по ланцюгу постачання вимог податкової дисципліни не можуть мати негативних наслідків до ТОВ НВК «Хімтранс».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 135.1. статті 135 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності ж з п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Встановлені обставини справи свідчать, що між постачальником ТОВ "Груп директ ЛТД" та ТОВ НВК "Хімтранс" був укладений договір №07/11-2016 від 07.11.2016 року на постачання запасних частин, матеріалів, обладнання на загальну суму 3000000,0грн., в т.ч. ПДВ 500000,0грн.

На виконання умов договору ТОВ "Груп директ ЛТД" було виписано на адресу ТОВ НВК "Хімтранс" такі документи: видаткові накладні та податкові накладні №47 від 14.11.2016р., №43 від 11.11.2016р. на отримання запчастин (акумуляторні батареї, секції охолодження, поршні, коллектори, ревеосори, силові контактори, амортизаційна гума і т.ін.). Згідно бухгалтерського обліку станом на 30.04.2017 року по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" рахується кредиторська заборгованість на суму 446760,0 грн.

Так, між постачальником ТОВ "Скайтрейдінг" та ТОВ НВК "Хімтранс" укладено договір № 02-01/2017 від 05.01.2017 року на постачання запасних частин, матеріалів та обладнання на загальну суму 1975440,0грн., в т.ч. ПДВ 329240,0грн.

На виконання умов договору ТОВ "Скайтрейдінг" було виписано на адресу ТОВ НВК "Хімтранс" первинні документи, а саме видаткову та податкову накладну №219 від 19.01.2017р. на передачу у власність товар (запчастини: штанга всмоктування, шестерня, контактори поїзні, приймальні котушки, штанга вихлопу і т.ін).

Згідно бухгалтерського обліку станом на 30.04.2017 року по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" рахується кредиторська заборгованість на суму 1 745 440,0грн.

Між постачальником ТОВ "Ерідан груп компані" та ТОВ НВК "Хімтранс" було укладено договір № 04-01/2017 ЕГК від 23.01.2017 року на постачання запасних частин, матеріалів та обладнання на загальну суму 3000000,00грн., в т.ч. ПДВ 500000,0грн.

На виконання умов договору ТОВ "Ерідан груп компані" було виписано на адресу ТОВ НВК "Хімтранс" первинні документи, а саме видаткові та податкові накладні №74, №75, №76, №77 від 31.01.2017р. на поставку товару - запчастин (турбокомпресор, провода, кабелі, кришка циліндра, насос масляний, коромисло зі стійкою, маслоохолоджувач та ін.).

Згідно бухгалтерського обліку станом на 30.04.2017 року по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" рахується кредиторська заборгованість на суму 2042000,0 грн.

Так, між постачальником ТОВ "Евернік" та ТОВ НВК "Хімтранс" було укладено договір № 02-12/2016 від 12.12.2016 року на постачання запасних частин, матеріалів та обладнання на загальну суму 120000,0грн., в т.ч. ПДВ 20000,0грн.

На виконання умов договору ТОВ "Евернік" було виписано на адресу ТОВ НВК "Хімтранс" надано документи, а саме видаткову та податкову накладну №6 від 03.01.2017р. на поставку фільтру масляного "Нарва" фільтру паливного двигуна на суму 11856,00грн., ПДВ - 1976,00грн.

Згідно бухгалтерського обліку станом на 30.04.2017 року по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" рахується кредиторська заборгованість на суму 11856,0 грн.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Встановлені обставини справи свідчать, що надана позивачем до перевірки видаткова накладна на підтвердження факту отримання товару від ТОВ «Скайтрейдінг», не містить зазначення особи, яка діє від імені постачальника, не вказано особи, яка отримала товар, дату та номер довіреності на отримання товару, місця її складання, що свідчить про невідповідність видаткової накладної вимогам чинного законодавства встановлених для документів бухгалтерської звітності. (а.с. 95 т. 1)

Відповідно до поданої тварно-транспортної накладної Р 10/1 19.01.2017 року, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_4 здійснив перевезення вантажу на замовлення ТОВ «НВК Хімтранс» - вантажоодержувача, пункт навантаження - м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 55, пункт розвантаження - м. Запоріжжя, вул. Волгорадська, 30, водій - ОСОБА_6.

Згідно укладеного договору поставки між позивачем та ТОВ «Скайтрейдінг» №02-12/2016 від 12.12.2016 юридична адреса контрагента позивача - 01004 м. Київ, вул. Крутий узвів, д. 6/2 буква А. В останній поданій податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року, поданій до Печерському районі Києва ГУ ДФС у м. Києві зазначена юридична адреса ТОВ «Скайтрейдінг»: 1004 м. Київ, вул. Крутий узвіз, б.6/2 літера А.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з поданих до матеріалів справи документів не вбачається факту отримання позивачем товару від ТОВ «Скайтрейдінг», оскільки видаткова накладна містить значні недоліки форми та змісту, а ТТН містить зазначення пункту навантаження товару, що не відповідає юридичній адресі постачальника. Позивачем ні до перевірки, ні до суду не надано жодних документів на підтвердження поставки товару до м. Запоріжжя, зокрема і за адресою м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 55.

Таким чином, непідтвердженою є подія, з якою Податковий кодекс пов'язує право платника на віднесення сум ПДВ, сплачений в ціні товару, до податкового кредиту відповідного періоду.

Крім того, як видно з матеріалів перевірки, у ТОВ «Скайтрейдінг» відсутні технічні потужності та матеріальні активи, він не є виробником товару, що згідно договору постачався позиву. Згідно баз даних АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних, податковим органом встановлено, що ТОВ «Скайтрейдінг» не здійснювало імпортних операцій та не мало взаємовідносин з товариствами - виробниками, при цьому номенклатура товарів по ланцюгу постачання не відповідає номенклатурі товару, що постачався на адресу позивача.

Отже, виходячи із вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками відповідача з приводу здійснення ТОВ «НВК Хімтранс» безпідставного документування безтоварної господарської операції з поставки запчастин від ТОВ «Скайтрейдінг» на загальну суму 1646200.0 грн., ПДВ 329 240 грн., у січні 2017 року.

Крім того, як видно з матеріалів справи, надані позивачем до перевірки видаткові накладні на підтвердження факту отримання товару від ТОВ «Ерідан Груп Компані», не містять повної адреси місця їх складання, вказано лише «м. Запоріжжя», що свідчить про невідповідність видаткових накладних вимогам чинного законодавства встановлених для документів бухгалтерської звітності. (а.с. а.с. 142-145 т. 1)

Відповідно до поданих товарно-транспортних накладних Р 20, Р 21, Р22, Р23, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_4 здійснив перевезення вантажу на замовлення ТОВ «НВК Хімтранс» - вантажоодержувача, пункт навантаження - м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 55, пункт розвантаження - м. Запоріжжя, вул. Волгорадська, 30, водій - ОСОБА_6.

В укладеному договорі поставки з ТОВ «Ерідан Груп Компані» №04-01/2017 ЕГК від 23.01.2017 року, юридична адреса підприємства: 87518 Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Метрополицька д.4. В останній поданій декларації з ПДВ за січень 2017 року поданої до Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, зазначена аналогічна податкова адреса підприємства.

Однак, ні у видатковій накладній, ні у товарно-транспортній не зазначено податкову адресу контрагента позивача, не надано документів на підтвердження фактичного постачання товару на адресу позивача саме від ТОВ «Ерідан Гурп Компані». Не надано жодних документів на підтвердження поставки товару до м. Запоріжжя, зокрема і за адресою м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 55.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно баз даних АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних, податковим органом встановлено, що ТОВ «Ерідан Груп Компані» не є виробником поставленого на адресу позивача товару, не здійснювало імпортних операцій та не мало взаємовідносин з товариствами - виробниками, при цьому номенклатура товарів по ланцюгу постачання на адресу ТОВ «Ерідан Груп Компані» не відповідає номенклатурі товару, що постачався на адресу позивача. Також, ТОВ «Ерідан Груп Компані» не має власних чи орендованих транспортних засобів, у нього відсутні технічні та виробничі потужності.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем здійснено безпідставне документування безтоварної операції з ТОВ «Ерідан груп Компані» всупереч вимогам ПК України.

Крім того, суд зазначає, що як видно з поданих до перевірки видаткової накладної складаної на виконання договору поставки, укладеного між позивачем та ТОВ «Евернік», місцем складання видаткової накладної є м. Запоріжжя, повної адреси складання видаткової накладної в супереч вимог закону не вказано.

Відповідно до поданої товарно-транспортної накладної Р 05/1 від 03.01.2017 року, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_4 здійснив перевезення вантажу на замовлення ТОВ «НВК Хімтранс» - вантажоодержувача, пункт навантаження - м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 55, пункт розвантаження - м. Запоріжжя, вул. Волгорадська, 30, водій - ОСОБА_6.

Згідно договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Евернік» №02-12/2016 від 12.12.2016 року юридична адреса підприємства-постачальника 0113 м. Київ, вул. Мечникова, д.10. В останній поданій до органів ДФС податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року вказана аналогічна податкова адреса підприємства.

Однак, ні у видатковій накладній, ні у товарно-транспортній не зазначено податкову адресу контрагента позивача, не надано документів на підтвердження фактичного постачання товару на адресу позивача саме від ТОВ «Евернік», не надано жодних документів на підтвердження поставки товару до м. Запоріжжя, зокрема і за адресою м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 55.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно баз даних АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних, податковим органом встановлено, що ТОВ «Евернік» не є виробником поставленого на адресу позивача товару, не здійснювало імпортних операцій та не мало взаємовідносин з товариствами - виробниками, при цьому номенклатура товарів по ланцюгу постачання на адресу ТОВ «Евернік» не відповідає номенклатурі товару, що постачався на адресу позивача.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем здійснено безпідставне документування безтоварної операції з ТОВ «Евернік» з метою штучного створення податкового кредиту з ПДВ.

В свою чергу, згідно видаткових накладних, поданих до перевірки на підтвердження факту отримання товару від ТОВ «Груп директ ЛТД», не вказано повної адреси місця їх складання, вказано лише «м. Запоріжжя», що свідчить про невідповідність видаткових накладних вимогам чинного законодавства встановлених для документів бухгалтерської звітності. (а.с. 154-155 т. 1)

Відповідно до поданої товарно-транспортних накладних Р 69/7 від 11.11.2016 року та Р 111/7 від 14.11.2016 року, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_4 здійснив перевезення вантажу на замовлення ТОВ «НВК Хімтранс» - вантажоодержувача, пункт навантаження - м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, 55, пункт розвантаження - м. Запоріжжя, вул. Волгорадська, 30, водій - ОСОБА_6.

Згідно договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Груп Директ ЛТД» №07-11/2016 від 07.11.2016 року юридична адреса підприємства-постачальника 08303 Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський путь, д. 14. В останній поданій до органів ДФС податковій декларації з ПДВ за листопад 2016 року вказана аналогічна податкова адреса підприємства.

Між тим, видаткова та товарно-транспортна накладні не містять податкову адресу контрагента позивача, позивачем не надано ні до перевірки, ні до суду документів на підтвердження фактичного постачання товару на адресу позивача, саме від ТОВ «Груп Директ ЛТД», не надано жодних документів на підтвердження поставки товару до м. Запоріжжя, зокрема і до м. Запоріжжя вул. Орджонікідзе,55 з м. Бориспіль.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно баз даних АІС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних, податковим органом встановлено, що ТОВ «Груп Директ ЛТД» не є виробником поставленого на адресу позивача товару, не здійснювало імпортних операцій та не мало взаємовідносин з товариствами - виробниками з приводу придбання товару, що постачався, при цьому номенклатура товарів по ланцюгу постачання на адресу ТОВ «Груп Директ ЛТД» не відповідає номенклатурі товару, що постачався на адресу позивача.

Вказане свідчить про безпідставність віднесення ПДВ, сплаченого в ціні товару до податкового кредиту відповідного податкового періоду, а також врахування витрат на придбання товару в витратах, пов'язаних із веденням господарської діяльності ТОВ «НВК Хімтранс».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

З'ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

В процесі розгляду даної справи, суд апеляційної інстанцій за наслідками дослідження первинних документів, складених за наслідками здійснення операцій з реалізації позивачу товарів (запчастин) , дійшов висновку про відсутність факту реального виконання спірних операцій, виходячи не лише з окремих недоліків документів, а з підстав оцінки реальної можливості здійснення контрагентами - постачальника господарських операції з постачання конкретного виду товару на конкретних умовах поставки.

Суд зазначає, що з огляду на відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності виробничих активів та складських приміщень при обсягах реалізації товарів (робіт, послуг), контрагенти позивача не мали умов для ведення господарської діяльності такого роду, що в свою чергу унеможливлює реалізацію спірних товарів в обсягах, які відповідають бухгалтерським розрахункам.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що наявність у платника податкової накладної є обов'язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Лише формальна наявність договорів, видаткових накладних і податкових накладних, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання робіт та послуг, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Первинні документи, зокрема, податкові накладні не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб'єктами, вказаними в цих документах, як постачальник та покупець.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що чинне податкове законодавство не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов'язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов'язань, зокрема, у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов'язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.

Водночас, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не підтверджують фактичне виконання такого роду операцій, а також не підтверджують обумовлені спірними правочинами реалізовані позивачу товари саме контаргентами, вказаними в первинних документах як постачальники.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм податкового законодавства викладена в постанові Верховного Суду №826/5623/14 від 26.03.2019 року, що враховано судом відповідно до ст. 242 КАС України під час розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятих ним податкових повідомлень - рішень, тому підстави для їх скасування - відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «НВК Хімтранс».

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у справі №0840/2977/18 - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс «Хімтранс».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 15.04.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай