Справа № 806/793/18
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 806/793/18

15 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" про здійснення адміністративного арешту коштів на рахунках,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 27 березня 2019 року залишено апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали, виконати вимоги даної ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

09.04.2019 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про відстрочення сплати судового збору, а у разі неможливості відстрочити таку сплату продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

В обґрунтування вказаного клопотання заявник зазначає, що кошти на казначейському рахунку Головного управління ДФС у Житомирській області по КВЕКВ 2800 " інші поточні видатки заблоковані, що підтверджується, на думку заявника, листом Головного управління ДФС у Житомирській області № 07.1-08-5№647 від 02.04.2019 року.

Розглядаючи вказане клопотання апелянта колегія суддів враховує наступні обставини.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір", закріплено право суду з огляду на майновий стан сторони своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік умов за яких, можливо відстрочити сплату судового збору.

За нормами вказаної статті, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, зважаючи на те, що апелянт не входить до переліку осіб, перелічених в ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", клопотання щодо відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача про продовження строку на усунення недоліків, колегія суддів враховує слідуюче.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В обґрунтування вимог заявленого клопотання скаржник зазначає, що операції по рахунках ДФС було заблоковано Державною казначейською службою України у відповідності до п.28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі Порядок).

Разом з тим, судова колегія не знаходить підстав вважати, що наведені скаржником доводи є обґрунтованими, а надані докази підтверджують те, що майновий/фінансовий стан скаржника перешкоджав сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зокрема, із долучених скаржником до апеляційної скарги доказів (листа Державної казначейської служби України щодо безспірного списання коштів) слідує, що Казначейством зупинено операції на рахунках боржника, крім платежів, визначених п.25 Порядку.

В даному випадку слід зауважити, що з 16.03.2018 набули чинності зміни до п. 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників. Вказана норма права визначає перелік платежів, які проводяться незалежно від зупинення операцій по рахунках. До таких платежів належить сплата судового збору.

Таким чином, долучений позивачем до клопотання про продовження строку на усунення недоліків лист Головного управління ДФС у Житомирській області № 07.1-08-5№647 від 02.04.2019 року свідчить про зупинення операцій на рахунках Головного управління ДФС у Житомирській області на строк до п'яти робочих днів з дати надходження повідомлень органа Казначейства, що не є доказом для продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, як неодноразово зазначав Верховний Суд, - якщо особа діє як суб'єкт владних повноважень і фінансується з державного бюджету України, в тому числі в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава, з метою забезпечення можливості здійснення якісного, ефективного та своєчасного захисту своїх прав та інтересів, повинна створити належні фінансові можливості і передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Статтею 296 КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає апеляційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені заявником у клопотанні обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень не є підставою для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та зловживання процесуальними правами.

Таким чином, клопотання позивача про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у даній справі задоволенню не підлягає.

За таких обставин, станом на 15 квітня 2019 року, з урахуванням строку перебігу поштової кореспонденції, позивачем не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" про здійснення адміністративного арешту коштів на рахунках повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.