Справа № 0740/806/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2427/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді -Большакової О. О.
суддів -Глушка І. В.
Макарика В. Я.
з участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про визнання неправомірної відмови та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року (суддя першої інстанції Ващилін Р.О., м. Ужгород, повний текст складено 11.01.2019),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про визнання неправомірною відмови у проведенні перевірки та скасування реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт від 19.07.2017 №ЗК 00 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта від 09.10.2017 №ЗК 80 за заявою ОСОБА_4 від 01.03.2018, зобов'язання провести позапланову перевірку, в тому числі, з виїздом за місцезнаходженням житлового будинку: АДРЕСА_1, за фактом звернення ОСОБА_4 про порушення ОСОБА_5 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в тому числі, щодо достовірності даних, наведених ОСОБА_5 у повідомленні про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року у задоволенні позов відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2019 відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2019 справу призначено до апеляційного розгляду на 11.04.2019.

11.04.2019 представником апелянта подано клопотання про відстрочення сплати судового збору ОСОБА_4 до вирішення справи в апеляційному суді по суті. Клопотання мотивоване тим, що позивачем не було сплачено судовий збір при поданні апеляційної скарги з об'єктивних причин, разом з тим він не заперечує щодо необхідності та наявності обов'язку по сплаті судового збору.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і відстрочку сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Виходячи із змісту Закону України «Про судовий збір» та матеріалів справи розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Адміністративний позов в даній справі містить дві вимоги немайнового характеру.

Вимогами абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 1409 грн 60 коп. (1762 * 0,4 * 2 = 1409,60).

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 2114 грн 40 коп. (1409,60 * 1,5 = 2114,40).

Із змісту ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» випливає, що особа, якщо в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, може подати до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У Рішенні у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Суд має перевірити дотримання вимог Конвенції, переконатись що право доступу до суду не було обмежено таким чином, що нанівець зводиться вся його суть, також, обмеження доступі до суду не буде відповідати ч. 1 ст. 6, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене, наявні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 132, 133, 143, 241, 243, 248 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

клопотання представника позивача задовольнити.

відстрочити ОСОБА_4 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі № 0740/806/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик
Повний текст ухвали складено 16 квітня 2019 року.