Справа № 0440/5144/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5144/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,
секретарі судового засідання Сколишеві О.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Краснова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року в адміністративній справі №0440/5144/18 (головуючий 1-ї інстанції Прудник С.В., повний текст рішення виготовлений 20.12.2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції (третья особа - Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції), про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 10.07.2018 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції по особовому складу від 23.06.2018 року №625 о/с;

- визнати протиправним переміщення його на посаду, нижчу ніж та, на якій він перебував;

- поновити його на посаді заступника командира батальйону у структурному підрозділі Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Департаменту патрульної поліції по особовому складу від 05.12.2017 року №538 о/с його призначено заступником командира батальйону №2. У червні 2018 року керівником полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області усно було повідомлено його про зміни у структурних підрозділах Департаменту патрульної поліції України, і що в результаті цих змін керівництво полку бачить позивача на посаді заступника командира батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг. 07.06.2018 року ним подано рапорт на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції України про призначення заступником командира батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг, проте відомості про вирішення рапорту не отримано. Також позивач зазначає, що звертався до начальника полку із рапортом про залишення його на рівнозначній посаді заступника командира батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг, проте відомості про вирішення рапорту не отримано. Наказом по особовому складу від 23.06.2018 року №625 о/с позивача призначено командиром роти. В позові ОСОБА_1 посилається на те, що таке переведення на нижчу посаду здійснено без його ініціативи та без його згоди, проти переміщення заперечував рапортами, вважає протиправним переведення на посаду командира роти, маючи переважне право щодо залишення на рівнозначних посадах. Порушенням порядку переведення на іншу посаду позивач вбачає надання переваги іншим особам при не призначенні його на посаду командира одного з двох батальйонів у Полку патрульної поліції та відсутність пропозиції про зайняття рівнозначної посади. Крім того, посилається на те, що 12.06.2018 року йому під час ознайомлення з особовою справою стало відомо про існування в офіційних документах із реорганізації УПП в полк підробленого невідомими особами від йогор імені персонального письмового попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення. Також вважає, що проведена реорганізація шляхом ліквідації одного структурного підрозділу та створення іншого на підставі наказу Національної поліції №420 від 25.04.2018 року не відповідає чинному законодавству, оскільки відповідні повноваження має лише Кабінет Міністрів України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджені обставини справи, внаслідок чого неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до невірних висновків в рішенні.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 наказом Департаменту патрульної поліції від 05.12.2017 року №538 о/с по особовому складу призначений заступником командира батальйону №2 (а.с.126 т.1).

Згідно Положення про Управління патрульної поліції в місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом від 29.12.2017 року №6458, Управління є територіальнім (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Згідно витягу зі штату станом на 24.04.2018 року в Управлінні патрульної поліції в м.Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції затверджено 717 посад (а.с.171-176 т.1).

Наказом Національної поліції України від 25.04.2018 року №420 «Про організаційно-штатні зміни в Департаменті патрульної поліції Національної поліції» затверджено перелік змін у штатах Національної поліції (а.с.224 т.2).

Згідно Переліку змін у штатах Національної поліції по Управлінню патрульної поліції в місті Кривий Ріг (реорганізується) скорочуються всі посади в кількості 717 в Управлінні патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, створюється Полк патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, який є структурним підрозділом Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Згідно штатного розпису станом на 14.08.2018 року у Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції визначені 717 посад (том 1 а.с. 164-170).

Отже, згідно наказу Національної поліції України від 25.04.2018 року №420 «Про організаційно-штатні зміни в Департаменті патрульної поліції Національної поліції» в структурі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП відбулась реорганізація, в ході якої кількість батальйонів Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП скоротилась з чотирьох до двох, відповідно, скоротилась кількість їх командирів та заступників командирів, в тому числі скоротилась посада, яку займав позивач.

Згідно попередження від 25.04.2018 року заступника командира батальйону №2 УПП в місті Кривий Ріг ОСОБА_1 попереджено про можливе звільнення зі служби в поліції з 25.06.2018 року згідно статті 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про національну поліцію» (а.с.163 т.1).

07.06.2018 року позивачем подано на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції рапорт про призначення на рівнозначну посаду у системі Національної поліції України (а.с.225 т.1).

Крім того, 12.06.2018 року позивач направив начальнику Департаменту патрульної поліції рапорт про призначення на рівнозначну посаду заступника командира батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП; прохання про письмове обґрунтування надання іншим особам переважного права на переміщення на посаду заступника командира батальйону Полку; надання можливості використання на службі шляхом переміщення або переведення на рівнозначну посаду; прийняття на особистий прийом (а.с.82-83 т.1).

Департамент патрульної поліції листом №1555зі/41/4/02-2018 від 21.06.2018 року повідомим позивача зокрема про те, що станом на 21.06.2018 року вакантні посади командирів батальйонів та їх заступників в Полку відсутні, наявні 3 вакантні посади командирів рот; в територіальних (відокремлених) підрозділах Департаменту національної поліції вакантні 12 посад командирів батальйонів, 16 посад заступників командирів батальйонів та 52 посади командирів рот (а.с.130 т.1).

Згідно довідки Полку №732д/41/19/1/01-40-18 від 21.06.2018 року, станом на 21.06.2018 року вакантні посади командирів батальйонів та заступників командирів батальйонів Полку відсутні. В наявності вакантні посади командира роти: №1 батальйону №1, №2 батальйону №1, №1 батальйону №2 (а.с.119 т.1).

Згідно довідки Полку №783д/41/19/1/01-180-18 від 21.06.2018 року посада начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг є рівнозначною посаді заступника командира батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг (а.с.120 т.1).

Наказом Департаменту патрульної поліції №625 о/с від 23.06.2018 року ОСОБА_1 призначено командиром роти №2 батальйону №1 Полку, звільнивши в посади заступника командира батальйону №2 управляння патрульної поліції в місті Кривий Ріг (а.с.125 т.1).

Вказаний наказ прийнято на підставі подання т.в.о. командира Полку від 15.06.2018 року, попередження ОСОБА_1 від 25.04.2018 року та наказу Національної поліції №25.04.2018 року №420.

Позивач не погодився з наказом Департаменту патрульної поліції №625 о/с від 23.06.2018 року про призначення його на іншу посаду та оскаржив його до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до статі 13 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі по тексту - Закон №580) систему поліції складають: центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

У складі поліції функціонує, зокрема, патрульна поліція.

Згідно статті 15 Закону №580 територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (стаття 17 Закону №580).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (стаття 59 Закону №580).

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції врегульований статтею 65 Закону №580.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону.

Згідно частини четвертої статті 65 Закону №580 поліцейський, переміщений з вищої посади на посаду, нижчу ніж та, яку він займав, у подальшому просувається по службі з дотриманням вимог, визначених цим Законом.

Переведення поліцейських здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників (частина 7 статті 65 Закону №580).

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення (частина 8 статті 65 Закону № 580).

Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (частина 9 статті 65 Закону №580).

Порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації врегульований статтею 68 Закону №580.

У разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення (частина 1 статті 68 Закону №580).

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті (частина 2 статті 68 Закону №580).

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону (частина третя статті 68 Закону №580).

Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобов`язаний виконувати обов`язки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обов`язки (частина 6 статті 68 Закону №580).

Законом №580 окремо не визначено процедуру здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до пункту 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, з огляду на відсутність в Законі №580 спеціальних положень, які регулюють порядок пропонування поліцейському іншої вакантної посади, суд вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню загальні положення Кодексу законів про працю України.

Таким чином, нормами спеціального законодавства, а саме статті 68 Закону №580, передбачено, що призначення поліцейського, посада якого скорочується, на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції здійснюється за умови можливості його подальшого використання на службі та з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків. В той же час нормами загального трудового законодавства, а саме статтею 49-2 Кодексу законів про працю України встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, установі, організації.

Таким чином, наведеними нормами врегульовано процедуру призначення поліцейського, посада якого скорочується, на іншу посаду, а також порядок пропонування такої посади.

Матеріалами справи підтверджено, що в даному випадку фактично мала місце реорганізація із скороченням окремих керівних посад, незмінною залишилась загальна кількість штатних посад. Зокрема, у структурі полку передбачені 2 батальйони з ротами та взводами. До цього періоду у структурі управління були створені 4 батальйони із ротами. Таким чином, в результаті змін в організаційній структурі (реорганізації) управління з 4 посад командирів батальйонів у полку створено (залишилось) 2 посади командирів батальйонів.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 25.04.2018 року позивача - ОСОБА_1 у зв`язку із зміною в організаційній структурі поліції, структурних підрозділах Департаменту патрульної поліції, а також на виконання наказу Національної поліції України від 25.04.2018 року №420 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції» попереджено про можливе звільнення зі служби в поліції з 25.06.2018 року згідно статті 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про національну поліцію» (а.с.163 т.1).

Як зазначено в рішенні судуц першої інстанції, в ході судового розгляду справи позивачем підтверджено, що його було попереджено про зміни в організаційній структурі поліції, структурних підрозділах Департаменту патрульної поліції, які проводились на виконання наказу Національної поліції України від 25.04.2018 року №420 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції», проте попередження підписано заднім числом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач заперечував факт його попередження про можливе звільнення зі служби в поліції. При цьому позивач зазначив, що він звертався до керівництва з рапортами про призначення його на рівнозначну посаду заступника командира батальону Полку патрульної поліції у зв`язку із реорганізацією УПП в м.Кривому Розі, а також пояснив, що йому пропонувалась посада начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг, але він не погодився на таку посаду, оскільки вважав її не рівнозначною посаді, яку займав (заступник командира батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг).

Таким чином, з пояснень позивача та матеріалів справи у їх сукупності вбачається, що позивач був обізнаний щодо реорганізації в в структурі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, в тому числі щодо скорочення посади заступника командира батальйону, яку позивач займав, а відтак і про можливе майбутнє звільнення зі служби.

Крім того, позивачем не спростовано, що йому було запропоновано посаду начальника відділення моніторингу та аналітичного забезпечення Полку. Проте, як пояснив позивач, на його думку вказана посада не була рівнозначною посаді, яку він займав.

Згідно довідки Полку від 21.06.2018 року №783д/41/19/1/01-180-18 посада начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг є рівнозначною посаді заступника командира батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг (а.с.120 т.1).

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що позивач згоди щодо переведення його на запропоновану відповідачем посаду не дав, а відтак у відповідача були наявні підставі для звільнення позивача з посади, яка скорочена (заступника командира батальйону №2 управляння патрульної поліції в місті Кривий Ріг).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що Департамент патрульної поліції не скористався правом звільнення позивача зі служби в поліції, а натомість прийнято наказ №625 о/с від 23.06.2018 року про призначення ОСОБА_1 командиром роти №2 батальйону №1 Полку, звільнивши в посади заступника командира батальйону №2 управляння патрульної поліції в місті Кривий Ріг, яка була скорочена (а.с.125 т.1).

Отже, оскільки позивач відмовився від призначення на рівнозначну посаду, його правомірно було призначено на посаду командира роти №2 батальйону №1 Полку наказом від 23.06.2018 року №625 о/с, в результаті реалізації організаційно-штатних змін в організаційній структурі Департаменту патрульної поліції.

Також суд погоджується із доводами відповідача, що останньому належить право оцінки кваліфікації поліцейських при призначенні на посади, у тому числі вирішення питання переважного права залишення на посаді або призначення на посаду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність Наказу №625 о/с від 23.06.2018 року, яким ОСОБА_1 призначено командиром роти №2 батальйону №1 Полку, звільнивши в посади заступника командира батальйону №2 управляння патрульної поліції в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року в адміністративній справі №0440/5144/18 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року в адміністративній справі №0440/5144/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак