Справа № 817/2226/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
З ПИТАНЬ РОЗ'ЯСНЕННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ
16 квітня 2019 року м. Рівне №817/2226/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглядаючи в порядку письмового провадження заяву Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про розяснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, законними представниками якого виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до Костопільського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа №817/2226/17 за позовом ОСОБА_1, законними представниками якого виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до Костопільського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 визнано протиправною відмову Костопільського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII; зобовязано Костопільський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII; позовну вимогу ОСОБА_1, законними представниками якого виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині зобовязання Костопільського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області не передавати будь-яких даних про дітей і про їх батьків до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя, без відцифрованих відбитків рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР залишено без задоволення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 залишено без змін.

12 квітня 2019 року Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області подало до суду заяву про розяснення судового рішення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 в порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини третьої статті 254 КАС України суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання розяснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, оскільки рішення суду від 01.11.2018 прийнято в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про розяснення рішення суду також в порядку письмового провадження.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу заяви про розяснення рішення, суд зазначає наступне.

Заява про розяснення рішення суду обґрунтована тим, що 01.03.2018 на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ №161, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.03.2018 за №352/31804, втратив чинність Наказ Міністерства внутрішніх справ від 13.04.2012 №320 «Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1089/21401, що встановлював зразки печаток, штампів і бланків документів, які застосовувалися для виконання Положення №2503-ХІІ. Таким чином, як зазначає заявник, рішення суду зобовязує його діяти всупереч нормам Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Таким чином, Управління державної міграційної служби України в Рівненській області просить суд розяснити судове рішення, а саме як діяти під час приймання документів для оформлення та видачі паспорта у вигляді паспортної книжки, перевірки та підтвердження тотожності особи, яка подає заяву та особи, яка зображена на фотокартці, заходи з ідентифікації особи, які неможливо провести без обробки персональних даних.

Відповідно до вимог частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд розяснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно вимог частини другої статті 254 КАС України подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Із зазначеної процесуальної норми слідує, що судове рішення роз'яснюється лише в тому випадку, коли воно є незрозумілим та за таким звернулось визначене коло осіб.

Таким чином, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалено, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Крім того, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв'язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Крім того, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно було ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

При цьому заявник не наводить будь-якого обґрунтування незрозумілості рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2018, а фактично висловлює оціночні судження щодо судового рішення, яке набрало законної сили, та порядку його виконання. При цьому, заявник не наводить також фактичних доказів наявності певних обставин незрозумілості судового рішення.

Суд зазначає, що чинним КАС України не передбачено роз'яснення судового рішення щодо способу його виконання.

Розглянувши заяву Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає. Судове рішення є чітким і зрозумілим і не потребує додаткового розяснення.

Крім того, суд зазначає, що частиною третьою статті 291 КАС України встановлено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд наголошує, що рішення у типовій адміністративній справі відповідає правовим висновкам ОСОБА_4 Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 вересня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17.

Зокрема, правовим висновкам зразкової справи №806/3265/17 відповідає, як мотивувальна частина рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року в адміністративній справі №817/2226/17, так і зазначений судом спосіб захисту порушеного права шляхом зобов'язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Встановлення судом при розгляді типової справи іншого способу виконання судового рішення та відновлення порушеного права, не передбаченого судовим рішенням Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи або відступлення судом від правових висновків, викладених у судовому рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає засадам адміністративного судочинства та суперечить чинним нормам процесуального законодавства.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічну правову позицію Європейський суд з прав людини також висловив у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України».

Рівненський окружний адміністративний суд не є судом встановленим законом в розумінні 6 Конвенції щодо роз'яснення постанови ОСОБА_4 Верховного Суду постанови від 19 вересня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17, зміни або встановлення способу виконання рішення як у зразковій справі, так і прийнятих на його основі судових рішеннях у типових справах.

Крім того, суд зазначає, що за результатом розгляду ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду заяв про роз'яснення постанови ОСОБА_4 Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), прийнята ухвала від 27.02.2019 про відмову у задоволенні, в тому числі заяви Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про розяснення постанови ОСОБА_4 Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

В ухвалі ОСОБА_4 Верховного Суду вказала, що із змісту заяви Відділу УДМС про роз'яснення рішення вбачається, що відповідач по суті просить не роз'яснити резолютивну частину судового рішення, яка має зобов'язальний характер, а лише зазначає про відсутність правових норм, на підставі яких необхідно його виконати. Фактично відповідач у заяві просить роз'яснити спосіб та порядок виконання судового рішення, тобто вирішити питання, які не стосуються роз'яснення судового рішення в розумінні статті 254 КАС України. При цьому ОСОБА_4 Верховного Суду звертає увагу, що поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем та іншими суб'єктами владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про розяснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, законними представниками якого виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до Костопільського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення певних дій до задоволення не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 241, 243, 248, 254, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про розяснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, законними представниками якого виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до Костопільського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинення певних дій залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 16.04.2019.

Суддя Недашківська К.М.