Справа № 480/4854/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 р. Справа № 480/4854/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Дудченка В.В,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Сумської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовною заявою до Сумської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач Сумська митниця ДФС), в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA805180/2018/000165/2 від 12.12.2018 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2018/00721 від 12.12.2018.

Свої вимоги мотивував тим, що 10.12.2018 декларантом було подано до митного оформлення митну декларацію стосовно придбаного у Литовській Республіці за 1000євро товару, а саме: транспортного засобу, що був у користуванні. Для митного оформлення були надані всі визначені Митним кодексом України документи. Після прийняття митної декларації до митного оформлення 10.12.2018 інспектором митниці направлено декларантові електронне повідомлення, в якому вказувалось, що для заявленого розміру митної вартості необхідно надати додаткові документи (оригінали або засвідчені в установленому порядку їх копії), визначені у ст. 53 Митного кодексу України. У відповідь на цей запит, декларантом було повідомлено про відсутність інших документів, ніж ті, що зазначені в митній декларації.

Проте, 12.12.2018 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості, згідно з яким митну вартість придбаного товару скориговано та підвищено його розмір з 1000,00євро до 3145,00євро, що потягло за собою підвищення розміру митних платежів. Також відповідачем було прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, згідно з якою позивача зобов'язано заповнити нову митну декларацію з урахуванням рішення.

Позивач вважає, що відповідачем було грубо порушено вимоги частини 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки були наявні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований автомобіль, розбіжності в наданих документах та знак підробки були відсутні.

Сумська митниця ДФС не вчиняла жодних спроб довести факт надання декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів (у тому числі факту невірного визначення митної вартості товарів), а тому заявлена декларантом митна вартість автомобіля мала бути визнаною автоматично за приписами частини 7 статті 54 Митного кодексу України.

Вказує, що рішення не містить обов'язкових реквізитів та відомостей, що визначені нормами ч.2 ст. 55 Митного кодексу України, а коригування митної вартості за другим методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів з використанням інформації з «невідомих джерел» є протиправним та таким, що не відповідає вимогам Митного кодексу України, Правилам заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598.

Ухвалою суду від 02.01.2019 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23.01.2019.

В судовому засіданні 23.01.2019 було оголошено перерву до 13.02.2019 з метою надання часу для підготовки сторонами зав по суті спору та поданням сторонами додаткових доказів у справі (а.с.58).

28.01.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позов (а.с.60-91), в якому, з урахуванням поданих доказів, просив відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Так, вказав, що в результаті здійснення контролю визначення митної вартості придбаного позивачем товару системою управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» за митною декларацією UA 805180/2018/024178 було сформовано митні формальності за наступними кодами класифікатору: «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що їх заміщують, їх електронними копіями, розміщених в ЄАІС Держмитслужби» - «Митна вартість товару нижча митній вартості ідентичних товарів. Можливе заниження митної вартості товару» , «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості автомобіля, були встановлені розбіжності, а саме, разом з митною декларацією декларантом позивача було надано договір купівлі-продажу товару (де продавцем виступає сам позивач) із визначенням ціни 1000євро, висновок про вартісні характеристики товару (каталог schwackenet.de) із визначенням мінімальної ціни за товар в 1600євро та середньою ціною 2359,24євро, що суттєво відрізняється від вартості товару заявленої декларантом. При цьому, декларантом не було надано жодних документів на підтвердження факту оплати товару. Тому, на підставі ч.5 ст.54 Митного кодексу України, митним органом було направлено декларанту вимогу про необхідність надання додаткових документів, які декларантом надані не були, про що повідомив листом від 10.12.2018.

Враховуючи наявні розбіжності в документах та не подання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком, 12.12.2018 посадовою особою Сумської митниці ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товару, яким за другорядним методом визначення митної вартості щодо ідентичних товарів, скориговано митну вартість товару, заявленого у митній декларації від 10.12.2018 №UА805180/2018/024178. При коригуванні митної вартості товару, посадовою особою митниці була врахована цінова інформація по даному (ідентичному) транспортному засобу - 3145EUR, яка була сформовано автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор 2006» під час здійснення митного оформлення митної декларації від 10.12.2018 №UА805180/2018/024178.

Вважає, що Сумська митниця ДФС при прийнятті рішення та картки відмови діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України з питань державної митної справи, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

12.02.2019 представником позивача до суду було подано відповідь на відзив (а.с.95-100), в якій підтримав доводи, викладені у позові та доповнив, що при застосуванні відповідачем другорядного методу визначення митної вартості товару «за ціною договору щодо ідентичних товарів» з цінової інформації, яка була сформована системою, не зрозуміло, який саме транспортний засіб коштував 3145євро, не розкриваються його фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник, як того вимагає ст. 59 Митного кодексу України, а тому вважає, що така інформація не може бути використана як належне джерело цінової інформації. Стверджує, що відповідачем не було дотримано ряд обов'язкових процедур, які були сформовані системою управління ризиками, зокрема, не направлено відповідного запиту до підрозділу ДФС.

Щодо договору купівлі-продажу від 29.11.2018, наданого разом з митною декларацією, зазначив, що законодавством не заборонено укладати цивільно-правові договори між юридичною та фізичною особою. Згідно п.7 копії виписки з реєстру юридичних осіб Литовської республіки, перекладеної на українську мову, за керівником ЗАТ «Євростіна» ОСОБА_2 закріплено право одноосібного представництва від імені юридичної особи. В даному випадку право власності перейшло від юридичної особи - закрите акціонерне товариство «Євростіна» до фізичної особи - ОСОБА_2. Власник автомобіля змінився на законних підставах та в порядку, визначеному цивільним законодавством.

За клопотаннями представників сторін 13.02.2019 в судовому засіданні було оголошено перерву до 28.02.2019 (а.с.104).

20.02.2019 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с.106-109), в якому наголосив, що подані декларантом разом з митною декларацією документи були неповними та необ'єктивними, ненадання до митниці документального підтвердження ціни, що сплачена за товар (неподання платіжних документів, що підтверджують сплачену ціну за автомобіль, нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу та доказів сплати заявленої вартості перевезення транспортного засобу до митного кордону України) унеможливило використання основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору, а тому відповідач був вимушений відкоригувати заявлену митну вартість товару за другим методом згідно з положеннями статті 59 Митного кодексу України. Крім того, на спростування доводів позивача надано відповідний запит, направлений до підрозділу ДФС.

В судових засіданнях 28.02.2019 та 26.03.2019 оголошувалася перерва до 26.03.2019 та 03.04.2019 відповідно, у зв'язку з витребування додаткових доказів у сторін (а.с.113, 121).

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з метою митного оформлення придбаного автомобіля марки SUBARU; модель JUSTY G3X. Ідентифікаційний номер (VIN):НОМЕР_2. Календарний рік виготовлення 10/2003, який був у використанні, та ввезений на територію України повторно, декларантом позивача 10.12.2018 до митного поста «Центральний» Сумської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію (далі - МД), якій був присвоєний номер UА805180/2018/024178, для оформлення в митний режим імпорт (а.с.16-17). За поданою МД митна вартість транспортного засобу було визначено в сумі 1000євро.

Разом з митною декларацією декларантом було надано скан-копії: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 29.11.2018 (а.с.21,77); технічного паспорту автомобіля НОМЕР_3 від 06.07.2018 (а.с.22,78); висновку спеціаліста №0512/154 від 05.12.2018 (а.с.23-24,79-80); договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.12.2018 (а.с.76); витягу з інформаційно-довідкового джерела про вартісні характеристики товару - (каталог SCHWACKENET.DE), відповідно до якого мінімальна ціна за такий автомобіль складає 1600євро, середня - 2359.24євро (а.с.34-35,81-83,115-120); квитанції (попередня оплата за митне оформлення) 0.0.120.1774991.1 (а.с.85); квитанція (попередня оплата за митне оформлення) 0.0..1 (а.с.84); паспорту громадянина України та картки платника податків (а.с.14-15,87-88).

За результатами здійснення митного контролю щодо правильності визначення митної вартості товару, у зв'язку з виявленими розбіжностями та відсутністю у поданих документах відомостей щодо оплати ціни, яка підлягала сплаті за даний товар, а також повідомленням системи управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» щодо можливого заниження митної вартості товару, відповідачем 10.12.2018 для підтвердження, зокрема, заявленого рівня митної вартості товару, було направлено письмову вимогу декларанту про необхідність надання оригіналів або в установленому порядку засвідчених копій документів, які вже були подані до митного органу в електронному вигляді, а також додаткових документів, відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, серед яких: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (а.с.27,70).

У відповідь на електронний запит посадової особи відповідача 10.12.2018 декларантом позивача до Сумської митниці ДФС направлено лист від 10.12.2018 №24178, в якому повідомлялось, що документи у відповідності до вимог статей 53 та 368 Митного кодексу України, інші ніж зазначені у митній декларації, відсутні (а.с28, 86).

Враховуючи ненадання жодного документа згідно з переліком, Сумською митницею ДФС 12.12.2018 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2018/000165/2, яким за методом визначення митної вартості щодо ідентичних товарів, скориговано митну вартість товару, заявленого у митній декларації від 10.12.2018 №UА805180/2018/024178, зокрема, митна вартість автомобіля марки SUBARU; модель JUSTY G3X. Ідентифікаційний номер (VIN):НОМЕР_2 визначена в сумі 3145євро (а.с.18, 73-74). Підставою для прийняття цього рішення, митний орган зазначив встановлення розбіжностей у поданих позивачем документах для підтвердження митної вартості, а саме інформації, зазначеної у договорі купівлі-продажу та витягу з інформаційно-довідкового джерела про вартісні характеристики товару - (каталог SCHWACKENET.DE). При коригуванні митної вартості товару, посадовою особою митниці була врахована цінова інформація по даному транспортному засобу по конкретному ідентифікаційному коду (VІN) - 3145євро, яка була сформовано автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор 2006» під час здійснення митного оформлення МД від 10.12.2018 №UА805180/2018/024178.

12.12.2018 у зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2018/00721 (далі - Картка відмови), згідно з якою запропоновано позивача заповнити нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості від 12.12.2018 №UА805180/2018/024178 та у відповідності до вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (а.с.19,71,-72,29).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача про подання митному органу достатніх документів для підтвердження заявленої митної вартості автомобіля, відсутності у відповідача права вимагати надання додаткових документів під час його митного оформлення та, як наслідок протиправності оскаржуваних рішень, з наступних підстав.

Статтею 246 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - Митний кодекс України) встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 Митного кодексу України).

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, частина 3 вказаної статті встановлює, що у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч.5 ст.54 Митного кодексу України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування (ч.3 ст.54).

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 55 Митного кодексу України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновків, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) та рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов'язковому порядку зобов'язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За приписами статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. При цьому, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (ч.4 ст.337 Митного кодексу України).

В свою чергу, єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 N 684, відповідно до пунктів 1,2,3, розділу VII якого за результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками (далі - СУР), що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, митні органи обирають форми та обсяги митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей.

В судовому засіданні встановлено, що під час митного контролю, системою управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» за МД від 10.12.2018 року №UА805180/2018/024178 було сформовано митні формальності за наступними кодами класифікатору :

- 103-1 «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби» - «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов'язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VІN- кодами: НОМЕР_2, валюта-євро, вартість - 3145,00. Товари № (1). Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Перевірити дані електронного інвойсу. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 Митного кодексу, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 55 Митного кодексу, прийняти рішення про коригування митної вартості. Перевірити заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують митну вартість товарів, на предмет розбіжностей із задекларованими відомостями. Можливе заявлення недостовірної інформації про транспортний засіб, що був використанні, що впливає на базу його оподаткування. У разі здійснення митних формальностей 203-1 та 911-1 проводити митний огляд транспортного засобу з візуалізацією результатів виконання митних процедур шляхом проведення фотозйомки. Фото обов'язково повинні відображати усі пошкодження, що мали підстави для прийняття рішення про визначення вартості транспортного засобу згідно вимог ст. 368 Митного кодексу України. Перевіряти відповідність відомостей, зазначених у Акті про проведення митного огляду, що був складений при перетині вказаним транспортним засобом митного кордону, фактичному стану транспортного засобу під час оформлення митної декларації у митний режим імпорту»,

- 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»,

- 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

При цьому, як стверджує ОСОБА_2, автомобіль марки SUBARU; модель JUSTY G3X. Ідентифікаційний номер (VIN):НОМЕР_2, 07.06.2018 було придбано ЗАТ «Євростіна», засновником якого є позивач, у ЗАТ «Алфамед» за ціною 400 євро (а.с.122-127).

Згодом у ЗАТ «Євростіна» вказаний автомобіль 29.11.2018 був придбаний позивачем за ціною 1000євро. При цьому, кошти позивачем було сплачено ще 29.11.2018, про що складено рахунок-фактуру та видано відповідну квитанцію (а.с.30-33).

Як встановлено судом, під час митного оформлення вказаного транспортного засобу, ввезеного на митну територію України повторно, на підтвердження заявленої митної вартості в сумі 1000євро представником позивача 10.12.2018 Сумській митниці ДФС вказані документи (квитанція та рахунок-фактура) не були подані. Як стверджував позивач та його представник, такі документи були в наявності, але знаходились у Литовській Республіці. Натомість, для митного оформлення були надані, серед іншого, договір купівлі-продажу транспортного засобу від 05.12.2018 (а.с.76) та витяг з інформаційно-довідкового джерела про вартісні характеристики товару - (каталог SCHWACKENET.DE) (а.с.115-120).

В той же час, зі змісту вказаних документів, убачається, що вони містять розбіжності, а саме: як вбачається з договору (а.с.76), вартість автомобіля марки SUBARU; модель JUSTY G3X, рік виписку 10/2003 склала 1000євро, в той час, як згідно витягу з інформаційно-довідкового джерела про вартісні характеристики товару - (каталог SCHWACKENET.DE) мінімальна ціна такого автомобілю марки SUBARU; модель JUSTY G3X, рік виписку 10/2003 склала 1000євро складає 1600євро, середня - 2359.24євро, що є значно більше заявлених 1000євро (а.с.34-35,81-83,115-120).

За наведених обставин, а також беручи до уваги те, що під час митного оформлення ОСОБА_2 не було подано рахунку-фактури, складеного ще 29.11.2018 (а.с.33), суд доходить висновку, що Сумська митниця ДФС мала право вимагати подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Окремо варто відмітити, що наданий позивачем договір купівлі-продажу автомобіля, наданий до позовної заяви, на обґрунтування своєї позиції (а.с.25-26), не відповідає копії договору купівлі-продажу, наданого декларантом під час оформлення митної вартості товару до Сумської митниці ДФС (а.с.76), оскільки, в договорах містяться розбіжності у написанні реквізитів покупця а також розшифровки підпису продавця. Наданий суду оригінал договору купівлі-продажу, оглянутого в судовому засіданні не відповідає копії договору, який був наданий митному органу для митного оформлення.

Ненадання представником позивача на запит митного органу витребуваних документів, зокрема документів про оплату придбаного автомобіля, зумовило неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів і на відмову у прийнятті поданої митної декларації.

Суд критично відноситься до наданих позивачем квитанції про сплату грошей, рахунку-фактури (а.с.30-33), а також договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу, укладеного між ЗАТ «Євростіна» та ЗАТ «Алфамед» (а.с.123-127), оскільки такі документи не були надані митному органу на електронний запит, більш того, декларантом повідомлено, що такі документи відсутні (а.с.86).

У зв'язку з цим, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про достатність поданих документів для митного оформлення за основним методом - ціною договору та відсутність у митного органу правових підстав для витребування додаткових документів і застосування другорядних методів.

Посилання позивача та його представника на постанови Верховного Суду у справах №825/938/17, №818/1186/17, №820/2898/17, щодо безпідставності витребування митного органу додаткових документів, не можуть братись судом до уваги, оскільки представник позивача зазначає висновки щодо встановлених певних обставин у конкретній справі. Висновки ж Верховного Суду стосовно застосування норм права до спірних правовідносин, викладені у згаданих постановах, повністю узгоджуються з висновками суду щодо застосування цих норм у даній справі.

Також, на переконання суду, необґрунтованими є і доводи ОСОБА_2 та його представника щодо безпідставності визначення Сумською митницею ДФС митної вартості автомобіля в сумі 3145євро, з огляду на таке.

Порядок визначення митної вартості товарів за другорядними методами, зокрема, за ціною договору щодо ідентичних товарів, встановлений статтею 59 Митного кодексу України. Так, відповідно до приписів вказаної норми, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту), за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що при коригуванні митної вартості товару, посадовою особою митниці була врахована цінова інформація по даному (ідентичному) транспортному засобу за (VIN): НОМЕР_5 - 3145 EUR, яка була сформована автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор», де наведений системою VIN-код збігається з VIN- кодом транспортного засобу, який пред'явлено позивачем для митного оформлення згідно з МД від 10.12.2018 №UA805180/2018/024178 (а.с.91). Факт виявлення відповідачем різниці у вартості ідентичного товару, що раніше проходив митне оформлення, підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з бази автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) (а.с.91), яка згідно Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Державної митної служби України, затвердженої наказом Державної митної служби України від 04.11.2010 №1341, є підсистемою, що входить до складу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (ЄАІС ДМСУ).

Крім того, згідно ч.ч.5,6 ст. 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Враховуючи, що запитів від декларанта щодо проведення письмової консультації до митного органу не надходило (доказів на спростування вказаного суду не надано), така консультація була проведена в усному порядку, що підтверджується графою 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості (а.с.18). У зв'язку з цим, доводи представника позивача щодо відсутності консультацій не приймаються судом до уваги.

В обґрунтування своєї позиції, позивач та його представник стверджують також, що оскаржуване рішення не містить причин, за яких заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, в ньому відсутня наявна в митному органу інформація, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості автомобіля та джерела походження інформації коригування митної вартості імпортованого товару, не зазначено право декларанта на випуск товару у вільний обіг.

Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості (а.с.18), в ньому наявне обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а саме: наявність у поданих документах розбіжностей стосовно ціни товару, вказаної у договорі та наданому витягу з інформаційно-довідкового джерела про вартісні характеристики товару - (каталог SCHWACKENET.DE). Крім цього, у рішенні вказано про те, що декларант повідомив про неможливість подання запитуваних на письмову вимогу митного органу документів; а також про проведену консультацію з декларантом, зазначено джерело інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості - цінова інформація (3145єво) по даному транспортному засобу по конкретному номеру VIN, яка була сформована АСМО (ЄАІС ДМСУ), яка містить інформацію, отриману за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій. Також у спірному рішенні зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований основний метод, що передує методу, обраному митним органом. Крім того, була зазначена інформація про права декларанта щодо можливості, відповідно до ст. 52 Митного кодексу України, отримати дозвіл на випуск у вільний обіг товарів, що декларується, за умови надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу або за вибором декларанта або уповноваженої ним особи за умови сплати митних платежів згідно із митною вартістю що декларується, визначеною митним органом, а також вказано про право на оскарження даного рішення про коригування митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або до суду. Вказане, на переконання суду, спростовує твердження позивача та його представника з приводу того, що форма та зміст оскаржуваного рішення не відповідає вимогам чинного законодавства.

Доводи представника позивача з приводу того, що Сумською митницею ДФС не було направлено запит до спеціалізованого підрозділу ДФС на виконання митних формальностей спростовується копією такого запиту від 11.12.2018 №47 (а.с.109), наданого представником відповідача до матеріалів справи.

Враховуючи те, що у відповідності до пункту 2 частини шостої ст. 54 Митного кодексу України (неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари) органом доходів і зборів було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості №UА805180/2018/000165/2 від 12.12.2018, інформація, зазначена у графах 43, 44, 45, 46 та 47 МД від 10.12.2018 не могла бути підставою для оформлення товару за основним методом визначення митної вартості товару, який обрав декларант, а тому доводи представника позивача про протиправність картки відмови також не приймається судом до уваги.

Вирішуючи спір, суд враховує, що у митниці виникли сумніви щодо правильності заявленої митної вартості товару. При цьому суд враховує, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митний орган вправі вимагати, а особа (декларант) має надати належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. В разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені Митним кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

В даному випадку, у зв'язку з виявленими розбіжностями у наданих декларантом документів, у відповідача не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, у зв'язку із чим для визначення митної вартості застосований метод, передбачений пп. "а" п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

Відтак, приймаючи до уваги те, що Сумською митницею ДФС було надано можливість позивачу підтвердити вказану в декларації митну вартість товару та надати додаткові документи на її підтвердження, однак, декларантом не надано витребуваних митним органом документів, враховуючи неможливість визначення митної вартості товарів на основі методу за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), митна вартість імпортованого товару була правомірно встановлена Сумською митницею з використанням другого методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів, що закріплений у ст. 59 Митного кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Сумської митниці ДФС відповідають критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Сумської митниці Державної фіскальної служби (40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, 24, ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 08.04.2019.

Суддя І.Г. Шевченко